Номер провадження: 33/813/1082/24
Номер справи місцевого суду: 504/3130/23 
Головуючий у першій інстанції Добров П. В. 
Доповідач Дришлюк А. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І. 
при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю., 
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Андрусь Андрій Анатолійович в інтересах ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 березня 2024 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн (а.с. 34).
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Андрусь Андрій Анатолійович в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було повно та всебічно досліджено наявний у матеріалах справи відеозапис, з якого вбачається, що працівниками поліції безпідставно зупинено ОСОБА_1 , після чого було складено завідомо неправдивий протокол, та відповідно оскаржувана постанова є хибною. Окрім того, зазначає, що на відеозаписі, наявному у матеріалах справи взагалі не зафіксовано факту керування апелянтом транспортним засобом, тому апелянт вказує на відсутність у його діях складу та події адміністративного правопорушення. Разом з тим, представник апелянта зазначає, що у працівників поліції був відсутній алкотестер «Драгер», тобто не можливе проходження огляду на місці зупинки, у результаті чого апелянт вказав на бажання проїхати до медичного закладу, задля проходження такого огляду, на що отримав відмову, через початок складення протоколу про адміністративне правопорушення. Через вищевказані обставини, ОСОБА_1 вирішив самостійно проїхати до медичного закладу з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та згідно медичного висновку, ознак алкогольного сп`яніння не виявлено. Тобто судом першої інстанції також було проігноровано вищевказаний висновок, через що постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає нормам чинного законодавства (а.с. 36-55).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.04.2024 року було відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду (а.с. 58-59).
В судове засідання 23.04.2024 року з`явився представник апелянта – адвокат Андрусь А.А., апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, оскаржувану постанову суду першої інстанції просив скасувати та провадження по справі закрити. Разом з тим, останнім також були надані відповідні пояснення щодо обставин справи, в тому числі й щодо наявності в матеріалах справи оригіналу висновку щодо самостійного проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, та встановлення за результатами такого огляду відсутність будь-яких ознак, котрий не було враховано судом першої інстанції, а в також безпідставність дій працівників поліції під час складання протоколу. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката апелянта, апеляційним судом встановлено наступне.
Приймаючи оскаржувану постанову щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення відповідно адміністративного стягнення межах даної статті, суд першої інстанції виходив із того, що вина правопорушника повністю доведена та підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №428519 від 20.07.2023 року, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, відеозаписом, а також сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу.
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за потрібне зазначити наступне. 
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 428519 вбачається, що ОСОБА_1 20 липня 2023 року близько 15 год. 10 хв. в с. Корсунці Лиманського району Одеської області по вул. Набережна/Шевченка керував транспортним засобом Peugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, з ознаками – запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, обличчя та тремтінням рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення в якості додатків було долучено відеозапис з нагрудних камер працівників поліції. З наданого відеозапису вбачається, що процес відповідного фіксування подій, які відбувалися в день складення протоколу розпочинається з моменту безпосереднього спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції, якому особа повідомляє, що алкогольні напої не вживав (00 хв. 27 сек.). Надалі згідно відеозапису, працівник поліції стверджує про наявність на передньому сидінні авто особи пляшки, зовні схожої на пиво, після чого слідує до автомобіля, для огляду сидіння та в подальшому звертається до особи з проханням дихнути, оскільки на його думку вбачається наявність відповідної ознаки алкогольного сп`яніння, а саме дослівно «від вас пахне чимось, може квас пили чи щось таке» (00 хв. 46 сек.), на що ОСОБА_1 знову повідомляє, що сьогодні нічого не вживав. Згідно вказаного відео, саме дана ознака в подальшому стала підставою для звернення працівника поліції до особи із пропозицією проїхати для проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Разом з тим, безпосередньо процедура та прядок проходження огляду на стан сп`яніння передбачена відповідної Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», згідно п. 2 розділу 1 якої, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
П. 1 розділом 2 передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Дане положення також містить відповідне закріплення у ст. 266 КУпАП.
Тобто, необхідною підставою для проведення відповідного огляду, в даному випадку на стан алкогольного сп`яніння, є наявність певних ознак такого стану, перелік яких міститься в п.3, 4 розділу 1 даної Інструкції. Натомість, як вбачається з долученого відеозапису подій, який на думку суду першої інстанції, в повній мірі підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підставою для звернення до особи із також пропозицією щодо проходження огляду зі слів поліцейського є наявність певного запаху з порожнини роту, який схожий йому, наче особа щось вживала, можливо квас. Повідомлення про наявність будь-яких інших ознак алкогольного сп`яніння, в тому числі й зазначених безпосередньо в протоколі, з долученого відеозапису подій не вбачається, що в свою чергу підтверджує відповідні доводи апелянта в цій частині.
При цьому, згідно вищезазначених положень п. 1 розділу 2 Інструкції та відповідних положень ст. 266 КУпАП, у разі наявності певних ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких в свою чергу є підставою для проведення відповідного огляду, поліцейський в подальшому проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Згідно п. 7 розділу 1 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Проте, як вбачається з вищевказаного відеозапису подій, поліцейський після повідомлення особі про наявність в нього ознак сп`яніння, звертається із пропозицією проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме на Воробйова (00 хв. 58 сек.). Із пропозицією щодо проходження такого огляду безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер» працівник поліції навіть не звертався, причини відсутності даної пропозиції, як то наприклад не забезпечення даного екіпажу спеціальним технічним засобом «Драгер», з матеріалів справи в свою чергу не вбачається. Дані дій поліцейського свідчать в свою чергу про порушення відповідних положень Інструкції, в тому числі відповідних положень ст. 266 КУпАП, та підтверджуються доводи апелянта в цій частині. 
В подальшому, згідно відеозапису, ОСОБА_1 на пропозиції поліцейського зазначає, що не хоче покидати машину в даній місцевості, оскільки зупинка була за містом, на що особі було повідомлено про наявність підстав для складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП (01 хв. 30 сек.). Разом з тим, надалі вбачається, що після певної розмови по телефону, особа звернулася до працівника поліції із прохання доставити його до медичного закладу для проходження відповідного огляду, зазнаючи при цьому, що не вживав, а тому хоче проїхати на огляд, на що йому було відмовлено, пояснюючи тим, що вже розпочалося складання протоколу про адміністративне правопорушення (13 хв. 10 сек.). При цьому, ОСОБА_1 неодноразово звертався в подальшому до поліцейського з даним проханням. Надалі, у зв`язку із отриманням відмови від поліцейського, самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я, а саме КНП «ООМЦПЗ» та в подальшому пройшов даний огляд, за результатами якого отримав відповідний висновок, згідно якого того дня о 16 год. 55 хв. лікарем було проведено відповідний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та ознак сп`яніння не виявлено (а.с. 20). Оригінал даного висновку, яким встановлено відсутність у особи ознак сп`яніння було долучено представником ОСОБА_1 до матеріалів справи безпосередньо в суді першої інстанції, однак наявність якого не враховано судом першої інстанції під час розгляду справи по суті.
За положеннями ст. 266 КУпАП та безпосередньо вищезазначеної Інструкції, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Зі змісту вказаного висновку КНП «ООМЦПЗ» вбачається, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння було проведено о 16 год. 55 хв., тобто у відповідності до вищенаведених положень, зважаючи, що підстави для його проведення виникли згідно протоколу та долученого відеозапису подій о 15 год. 13 хв. Натомість, судом першої інстанції наявність в матеріалах справи оригіналу відповідного висновку складеного за результатами проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, із зазначенням відомостей щодо відсутності будь-яких ознак сп`яніння, не було взято до уваги під час розгляду справи по суті, що в свою чергу призвело до передчасних висновків відносно наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).
За наведених встановлених обставин справи в своїй сукупності, оскільки доводи апелянта знайшли своє часткове підтвердження в матеріалах справи, а саме щодо відсутності в діях ОСОБА_1 інкримінованого останньому складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про неповноту здійснення судом першої інстанції встановлення та перевірки всіх обставин вчиненого правопорушення у розумінні відповідних положень ст. 278 КУпАП, що свідчить про наявність підстав для застосування в даному випадку положень п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, а саме закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Таким чином, оскаржувана постанова Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 березня 2024 року підлягає скасуванню та провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закриттю.
На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Андрусь Андрій Анатолійович в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 березня 2024 року – скасувати та провадження по справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                  А.І. Дришлюк