Справа № 307/2092/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       25 березня 2024 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі:
       головуючого судді : Джуги С.Д.
       суддів : Кожух О.А., Собослой Г.Г.
       за участі секретаря судового засідання: Чичкало М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, який діє в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 травня 2023 року у складі судді Бряник М.М. у справі за позовом Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, який діє в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, -
встановив:

У червні 2022 року Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позову зазначає, що відповідачка ОСОБА_5 , являється матір`ю чотирьох малолітніх дітей, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідач ОСОБА_6 , являється батьком трьох малолітніх дітей, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Позивач зазначає, що відповідачі по справі тривалий період ухилялися від виконання батьківських обов`язків та вели аморальний і розгульний спосіб життя, матеріально дітей не забезпечували.
В зв`язку з неналежним виконанням батькіських обов`язків ще до створення Служби у справах дітей Дубівської селищної ради, малолітні діти перебували на профілактичному обліку у Служби у справах дітей Тячівської РДА, як такі що проживають у сім?ї де батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ухиляються від виконання батьківських обов?язків та в подальшому 19 липня 2021 року, взяті на облік Службою у справах дітей Дубівської селищної ради.
Згідно з рішенням виконавчого комітету Дубівської селищної ради від 19.10.2020 року № 66 «Про неналежне виконання батьківських обов?язків» було суворо попереджено ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , щодо неналежного виконання батьківських обов?язків відносно малолітніх дітей та надано їм термін у шість місяців для покращення побутових умов проживання дітей та умов для нормального психологічного та фізичного розвитку.
Через неналежне виконання батьківських обов`язків, 2.11.2020 року за згодою відповідачів, дітей було влаштовано на тимчасове місце проживання на період з 02.11.2020 року по 30.01.2021 рік до Благодійної організації «Містечко милосердя Св. Миколая» с. Крихівці, Івано - Франківської області.
В підтвердження підставності позову, позивач вказує, що після влаштування дітей до благодійної організації, батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 жодним чином не цікавились життям своїх дітей, будь-яку матеріальну допомогу не надавали, не здійснили будь-яких дій для повернення дітей в сім?ю, а навпаки продовжували вести звичний для них спосіб життя, який включає постійні застілля, сварки та докучання мешканцям будинку де вони проживають, ніде не працюють, а живуть за рахунок соціальних виплат, які держава надає на утримання малолітніх дітей.
За повідомленням адміністрації БО «Містечко милосердя Св. Миколая» у період перебування дітей у закладі, батьки один раз забирали їх на один місяць і повернули назад в заклад в червні 2021 року. Діти повернулись у заклад у дуже занедбаному фізичному стані та психологічно травмовані. Після цього жодного разу дітей не відвідували, не цікавились долею дітей, не приймали участі у їх вихованні та утриманні.
Сім?я перебувала під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та в Центрі надання соціальних послуг Дубівської селищної ради, з метою проведення роботи з батьками щодо створення умов для повернення дітей в біологічну родину та підвищення рівня виховного потенціалу сім?ї, але позитивного результату це не дало.
Під час неодноразового відвідування спеціалістами Служби у справах дітей Тячівської РДА та Дубівської селищної ради за місцем проживання сім`ї ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , було встановлено, відсутність належних побутових умов. В помешканні було брудно, дитячий одяг розкиданий та брудний. Батьки перебували в алкогольному сп?янінні, агресивно настроєні, кричали. З відповідачами неодноразово проводились профілактичні бесіди та їх попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов?язків. Однак, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не реагували на зауваження, не виконували рекомендації та поради спеціаліста служби, фахівця центру надання соціальних послуг. Проведена профілактична робота не дала жодних позитивних результатів.
Відповідно до характеристики з Дубівської селищної ради та Нересницької сільської ради ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зарекомендували себе з негативної сторони, неналежним чином виконують свої батьківські обов?язки, зловживають алкогольними напоями, кошти державної допомоги на дітей використовують не за призначенням, на зауваження не реагують.
Відповідач ОСОБА_6 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за розпиття алкогольних напоїв та перебування у п?яному вигляді, курінні у громадських місцях та відносно нього зареєстровано три повідомлення домашнього насильства та одне кримінальне провадження.
В період з листопада 2020 року по червень 2022 року ОСОБА_5 отримала державну грошову допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім?ї у розмірі 71200 гривень, однак ці кошти відповідачі витратили на власні потреби, жодного гривня не передали БО «Містечко милосердя Св. Миколая» для утримання своїх дітей. Дітям не придбали будь-які необхідні речі.
Вказуючи, що наведені обставини свідчать про злісне невиконання відповідачами своїх обов`язків по догляду за дитиною, з посиланням на п.2 ч.1 ст.164, 165 позивач, діючи в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , просить позов задовольнити: позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; позбавити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 травня 2023 року позов Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Дубівської селищної ради, задоволено частково.
Позбавлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнуто з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь дочок ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4  аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, які перераховувати на особисті рахунки дітей, відкриті у відділенні банку, починаючи з 28 червня 2022 року до досягнення дітьми повноліття.
Зобов`язано відповідачку ОСОБА_5 відкрити особисті рахунки дітей  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у відділенні банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
У задоволенні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно малолітніх дітей, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відмовлено.
Стягнуто з  ОСОБА_6 , на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 992,40 (дев`ятсот дев`яносто два гривні сорок копійок) судового збору.
В апеляційній скарзі позивач просить зазначене рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітніх дітей, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявленого позову в частині позовної вимоги до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, не дав їм належної правової оцінки та безпідставно відмовив у цій частині.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано.
В судовому засідання представник позивача (апелянта) ОСОБА_7 підтримала подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити. 
В судовому засідання представник відповідача ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині без змін.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1  ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.        
Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог апелянтом не оскаржено, тому апеляційний суд у відповідності до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ч.3 ст.12 ЦПК України покладає на кожну сторону обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 5 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд першої інстанції виходив з його недоведеності.
З таким висновком погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до роз`яснень викладених в п.15 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі по тексту Постанова Пленуму), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно п.16 вказаної Постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
При вирішенні такої категорії спорів суди повинні мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особистості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.
Матеріалами справи встановлено, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвами про народження, серії НОМЕР_1 від 08 липня 2013 року, серії НОМЕР_2 від 24 квітня 2017 року, серії НОМЕР_3 від 17 серпня 2018 року виданих виконавчим комітетом Нересницької сільської ради, Тячівського району Закарпатської області (а.с.19, 20, 21).
Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 , виданим 22.12.2014 виконавчим комітетом Нересницької сільської ради, Тячівського району Закарпатської області та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00035589192, сформованого 18 травня 2022 року відповідачка ОСОБА_5 , являється також матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батька дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері. (а.с. 22, 23).
Як вбачається з довідки про склад сім`ї виданої Дубівською селищною радою 09.05.2022 за №828 відповідачі проживають разом та у зареєстрованому шлюбі не перебувають (а.с.25).
Згідно даних характеристики Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 6 травня 2022 року ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає в АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , характеризується негативно (а.с.24).
За повідомленням Дубівського відділення поліції Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 25.03.2022 щодо притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_7 мешканця АДРЕСА_1 надано інформацію про те, що останній притягався до адміністративної відповідальності згідно ст. 178 ч.1 КУпАП, за розпиття алкогольних напоїв та перебування у п?яному вигляді у громадських місцях та повторно двічі протягом року, а також за ст.183-1 КУпАП, неправомірний виклик спеціальнихх служб, 175-1 ч.ч. 1. 2 КУпАП - курінні у громадських місцях, 126 ч.2, 130 ч.1 КУпАП, порушення правил дорожнього руху. Відносно нього зареєстровано в ЄО - три повідомлення домашнього насильства та одне кримінальне провадження. ОСОБА_6 перебуває на обліку як домашній насильник та особа раніше засуджена за вчинення кримінального правопорушення (а.с. 27).
Згідно даних характеристики Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 24 травня 2022 року ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , та проживає у будинку дідуся. За період проживання проявила себе з негативної сторони. Постійно вживає спиртні напої, не займається вихованням та розвитком дітей та характеризується негативно (а.с.24).
За інформацією, вказаною у довідці Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 09 травня 2022 року №828, ОСОБА_5 зареєстрована в АДРЕСА_3 та фактично проживає в АДРЕСА_2 , має склад сім`ї: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - співмешканець, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - дочка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дочка та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - дочка (а.с.25).
З акту обстеження умов проживання від 15 жовтня 2020 року судом встановлено, що ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_3 . Житловий будинок складається з трьох кімнат, коридору, санвузол на дворі. В день обстеження в будинку грязно, речі розкидані, батьки дітей знаходяться в легкій стадії алкогольного сп`яніння. Діти одягнуті в брудні речі та наявні продукти харчування. Для дітей неналежним чином створені умови, а саме незабезпечено одяг та іграшки (а.с.35).
З акту обстеження умов проживання від 19 жовтня 2020, складеного через чотири дні після первинного акту вбачається, що ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_2 , разом з співмешканцем ОСОБА_6 та чотирьма малолітніми доньками, санітарно - гігієнічні умови порушені, мебель поломана, у дітей відсутній чистий одяг та стіни вкриті пліснявою, сім`я малозабезпечена, батько працює по найму, а мати домогосподарка. Обоє зловживають спиртними напоями (а.с. 34).
З актів обстеження умов проживання, один з яких складений 03.03.2022, та встановити дату складення іншого, не вбачається можливим встановлено, що об`єктом обстеження, являється умови проживання сім`ї в будинку, що знаходиться в АДРЕСА_4 . Під час обстеження встановлено, що умови проживання незадовільні (а.с. 37, 38).
Судом встановлено, що вже 10.05.2022 відповідачі змінили місце проживання та вдвох, проживають в квартирі, що розташована в АДРЕСА_2 . Четверо їх дітей проживають в БО «містечко Милосердя Святого Миколая», що у м. Івано - Франківськ (а.с. 39).
Також судом встановлено, що згідно відомостей листа від 15.10.2022 року №01-11/084 за підписом в.о. начальника служби ОСОБА_9 , Служба у справах дітей Тячівської районної ради зверталася до Голови Дубівської селищної ради з проханням розглянути на засіданні виконавчого комітету Дубівської селищної ради, питання неналежного виконання батьківських обов?язків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_8 та в разі виявлення фактів, що можуть загрожувати життю та здоров?ю дітей, прийняти рішення про вилучення дітей з сім?ї (а.с.12).
Згідно рішення Виконавчого комітету Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 19 жовтня 2020 року №66, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суворо попереджено щодо неналежного виконання батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14).
З письмової відповіді Дубівської селищної ради від 09.11.2020 року №02-35/384 адресованого начальнику служби у справах дітей Тячівської РДА Сасин В.І. вбачається, що питання про неналежне виховання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було розглянуто на засіданні виконавчого комітету Дубівської селищної ради 19 жовтня 2020 року та прийнято рішення про влаштування малолітніх дітей за згодою батьків на тимчасове місце проживання до благодійної організації «Містечко милосердя СВ. Миколая» в с. Крихівці, Івано-Франківської міської ради» (а.с.13).
З повідомлення СРЦ Дитяче містечко Благодійна організація «Містечко Милосердя Святого Миколая» від 15.06.2022 року вбачається, що неповнолітні діти ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебували у їхньому закладі у перший період з 02.11.2020 року по 01.07.2021 року, у другий період з 29.08.2021 року по 15.06.2022 року. За весь період часу, мати ОСОБА_5 лише один раз відвідала дітей у кінці червня 2021 і забрала їх на канікули на південь України. Мати часто дзвонила до них питаючи про дітей, проте багато разів дзвонила перебуваючи у нетверезому стані. Батько дітей ОСОБА_13 жодного разу не приїхав до них. Діти після канікул повернулися у дуже занедбаному фізичному стані та психологічно травмовані (а.с.28).
З довідки комунального підприємства «Дубівське» від 16 червня 2022 року, №8, вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , не сплачують комунальні послуги, заборгували за 2021 та перше півріччя 2022. (а.с.31).
З повідомлення Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Дубівської селищної ради від 09.02.2022 року №02-35 вбчається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зі слів сусідів ведуть аморальний спосіб життя та про дітей не піклуються (а.с.33).
Відповідо до листа №01-15/326 від 2.06.2021 начальника служби у справах дітей Тячівської РДА, адресованого директору БО « Містечко милосердя Святого Миколая для людей, що потребують допомоги» служба у справах дітей, просила розглянути можливість продовження терміну перебування у закладі малолітніх дітей відповідчів (а.с. 32).
Згідно повідомлення СРЦ Дитяче Містечко Благодійна організація «Містечко Милосердя Святого Миколая» від 04.11.2022 року №07-11-2022 вбачається, що батьки не спромоглися виправити ситуацію, яка склалася в їхній родині та повідомляють, що вони не бачать у батьків змоги та зусиль щоб піклуватися дітьми.
З повідомлення СРЦ Дитяче Містечко Благодійна організація «Містечко Милосердя Святого Миколая» від 23.12.2022 року № 02.12.22 вбачається, що 22 грудня 2022 року ОСОБА_5 приїжджала до них щоб забрати дітей (а.с.117).
Згідно довідки виданої дільничим педіатром, яка проводить медичний нагляд та лікування дітей ОСОБА_14 , вбачається, що діти прибули в Містечко Милосердя Святого Миколая недоглянутими, діти були емоційно збуджені, неспокійні та насторожені до людей, а також мали худорляву статуру. За весь час перебування дітей в Містечко Милосердя Святого Миколая, ОСОБА_5 жодного разу не поцікавилася їхнім станом здоров`я, навіть в період коли діти знаходилися на стаціонарному лікуванні (а.с.118-121).
Із висновку №02-35/387 від 12.05.2022 та протоколу проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини при Дубівській селищній раді №4-3 від 29.04.2022 встановлено, що відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , зарекомендували себе з негативної сторони так як належним чином не виконують своїх обов`язків, зловживають алкогольними напоями, кошти державної допомоги на дітей використовують не за призначенням, на зауваження не реагують. Батько ОСОБА_15 ніде не працює, зловживає алкогольними напоями та перебуває на обліку в Тячвіському РВП ГУНП в Закарпатській області, як домашній насильник та особа, яка раніше зауджена за вчинення кримінальнго правопорушення. Мати ОСОБА_5 , ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, схильна до вживання алкогольних напоїв та залишення дітей без догляду (а.с. 8-10, 11).
Актом обстеження матеріально побутових умов проживання дворогосподарства ОСОБА_16 , складеним депутатом та затвердженим головою Нересницької сільської ради, встановлено, що на час розгляду справи, відповідачі проживають у будинку, власник якого відповідачці ОСОБА_5 приходиться дідусем. Обстеження було проведено у присутності служби в справах дітей Нересницької сільської ради та встановлено належні умови для проживання (а.с.95-97, 98).
Згідно з ч.ч.2,3 ст.171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції, як сторона позивач, так і сторона відповідач, а також допитаний в судовому засіданні першої інстанції свідок, яка на час розгляду спарви веде догляд за дітьми, ОСОБА_17 підтвердили, здатність малолітніх ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу їх розвитку, висловити свою позицію щодо предмета спору в судовому засіданні.
В судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду справи в присутності психолога - директора комунальої установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Дубівської селищної ради, ОСОБА_18 , яка не є стороною у справі та у відсутності відповідачів, заслухав малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Зокрема, малолітня ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що вона бажає залишитися там, де вона на даний час проживає та не хоче повертатися до батьків.
Малолітня ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що вона хоче повернутися до матері, бо дуже її любить. Також їй відомо, що інші сестри хочуть повернутися додому. При цьому пояснила, що напередодні судового засідання їй телефонував батько та обіцяв, що забере її додому.
Свідок ОСОБА_19 , в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що являється членом виконкому смт. Дубове та в силу обставин виконання ним своїх обов`язків, в жовтні 2020 вперше за негативних обставин, познайомився з сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Оскільки їх побутові умови були негативними, вони домовилися, про те, що на час для проведення ремонту, тимчасово влаштують дітей до Благодійної організації «Містечко милосердя Св. Миколая». При цьому пообіцяли сприяти у проведенні цього ремонту. Він взяв відповідача ОСОБА_20 до себе на тимчасово нестабільну роботу біля храму та надав йому меблі та продукти харчування. Після повернення дітей з відпочинку з м. Одеси, він особисто повертав дітей до Благодійної організації «Містечко милосердя Св. Миколая» в Івано-Франківську область.
Свідок ОСОБА_17 , в судовому засіданні першої інстанції показала, що є настоятелем та близько трьох років керівником Благодійної організації «Містечко милосердя Св. Миколая». Вказаний центр організований для кризових родин. 2.11.2020 до центру прибула відповідачка та її четверо дітей, ОСОБА_5 надала заяву і погодилася залишити дітей для проживанння. Старшій ОСОБА_21 було важко, а до ОСОБА_22 вони не могли достукатися, вона постійно істерила. Відповідачка ОСОБА_5 дуже часто телефонувала дітям, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Коли дочка хворіла, відповідачка перебувала з нею в лікарні. 2.07.21 дітей відпустили на відпочинок до м. Одеса та коли вони повернулися, були дуже занедбані. 29.08.2021 дітей знову повернули до закладу. З того часу ОСОБА_5 вперше до дітей приїхала з маленькою сумкою та фотогарфувалася з ними, лише під час судового розгляду. У малолітньої ОСОБА_21 , під час перебування в Благодійній організації діагностовано підозру на астму, а у малолітньої ОСОБА_22 , наявні вади серця. Коли відповідачка, на прохання працівників закладу привозила ліки, все це вона фіксувала на камеру.
Всі четверо доньок проживають в одному закладі та мають змогу спілкуватися між собою. Були випадки, коли вони обговорювали питання їх удочеріння та обговорювали про малу ймовірність їх удочеріння, однією сім`єю, оскільки їх четверо.
Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Аналогічні положення зазначено і в ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголошував на тому, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.  Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.
Відповідно до ч.ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Згідно висновку органу опіки та піклування Дубівської селищної ради від 12.05.2022 року слідує, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідачку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 відносно малолітній дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8-10).
Суд першої інстанції вірно виходив з того, що обставини, на які посилається позивач, не є достатніми і безумовними підставами для задоволення позову в частині позовних вимог щодо позбавлення відповідачки ОСОБА_5 її материнських прав.
Позиція відповідачки ОСОБА_5 в справі у суді вказує на її бажання спілкуватися з доньками, брати участь в їх вихованні і загалом у їхньому житті, на усвідомлення своєї поведінки щодо дітей, яка уможливила пред`явлення позову про позбавлення батьківських прав.
Під час судового розгляду справи, починаючи з липня 2022, відповідачка ОСОБА_5 на відміну від відповідача, заперечуючи позовні вимоги, послідовно проявляла твердість материнської позиції спрямованої на відстоювання своїх прав на виховання дочок. При цьому її поведінка очевидно проявляла любов до всіх чотирьох дітей.
На користь відповідачки ОСОБА_5 , суд вірно оцінив її активні дії спрямовані на відстоювання материнських прав, зокрема остання заперечуючи позов, скористалася правом на належний спосіб захисту її прав та самостійно, через залучення центром надання безоплатної правової допомоги, забезпечила своє належне представництво у суді. При цьому проявляючи турботу до дітей, та не маючи постійного джерела доходу, впродовж судового розгляду відвідувала дочок у Івано-Франківській області, коли в чей час відповідач ОСОБА_6 до дітей жодного разу не приїздив та не бачив дітей більше дев`яти місяців.
Судом встановлено, що в силу своїх можливостей відповідачка бере участь в матеріальному утриманні дітей. Суд ввавжає, що матеріальне забезпечення дітей, яке бажало б бути кращим, не залежить у повній мірі від дій лише самої матері, яка не маючи відповідного професійного фаху, не взмозі знайти собі постійну та добре оплачувану роботу.
Позбавлення відповідачки ОСОБА_5 її материнських прав щодо дітей є крайнім заходом впливу на неї як на особу, яка належним чином не виконує батьківських обов`язків, і така вимога не була доведена в належний процесуальний спосіб, а відповідні заперечення сторони відповідача не були спростовані. 
Верховний Суд неодноразово наголошував, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Зокрема, вказаний правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 13 квітня 2020 року у справі №760/468/158, 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 11 вересня 2020 року у справі, від 06 вересня 2023 року у справі № 545/560/21).
У рішенні у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.
Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька (матері) спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).
З врахуванням встановленого в справі та за наявних умов позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав щодо доньок, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наразі суперечило б інтересам дітей, було б передчасним, оскільки можливість належного врегулювання сторонами своїх відносин, пов`язаних із виконанням батьківських обов`язків, не можна вважати втраченою.
Таким чином, обставини, на які посилався позивач, не є достатніми і безумовними підставами для задоволення позову в частині позбавлення відповідачки материнських прав. Водночас відмова в даному позові не звільняє відповідачку ОСОБА_5 від обов`язку брати належну участь у вихованні та утриманні дітей, як і позивача від обов`язку сприяти створенню умов для зміцнення сім`ї. 
Суд вірно вважав за необхідне попередити відповідачку про необхідність зміни свого ставлення до виховання дітей та про необхідність у повній мірі і належним чином виконувати батьківські обов`язки, які випливають як із закону, так й із моральних засад суспільства. За умов відмови відповідачки щодо зміни свого ставлення до виховання дітей та належного виконання батьківських обов`язків та за наявності для того підстав, сторони не позбавлені права вирішувати відповідний спір, в тому числі, і про позбавлення батьківських прав, у судовому порядку.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно її малолітніх дітей.
Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційним судом не можуть бути взяті до уваги.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав без змін.
Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, залишити без задоволення.
Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 травня 2023 року в частині відмови у задоволенні позову Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 05 квітня 2024 року.
Головуючий: 
Судді: