ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/9432/22                                                            Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 травня 2024 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                         Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                            Єгорова Н.М., Коротких А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-
                                                              В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату до 01.07.2000 року №126/09-19-10-02 від 16.09.2021 року, яка видана Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 рік з дати призначення пенсії, а саме з 26.11.2021 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням довідки про заробітну плату № 126/09-19-10-02 від 16.09.2021 року, виданої Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 рік, та виплатити перераховану пенсію з дати її призначення, а саме з 26.11.2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Київський окружний адміністративний суд рішенням від 12 грудня 2023 року позов задовольнив. 
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 26.11.2021. 
23.01.2022 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про надання інформації щодо неврахування пенсійним органом довідки про заробітну плату до 01.07.2000 року № 126/09-19-10-02 від 16.09.2021 року, виданої Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 рік та здійснити перерахунок пенсії, з урахуванням останньої.
Листом від 23.02.2022 №5105-2523/П-02/8-2600/22 Пенсійний орган повідомив заявника про те, що для можливого врахування при обчислені пенсії заробітної плати згідно довідки про заробітну плату до 01.07.2000 року №126/09-19-10-02 від 16.09.2021 року, яка видана Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 рік рекомендується надати завірені в установленому порядку копії первинних документів, на підставі яких складена вищезазначена довідка. 
14.04.2022 ОСОБА_1 повторно звернулась до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про здійснення перерахунку пенсії, з урахування довідки, зазначивши, що 13.04.2022 нею було подано для розгляду в Голосіївське управління Пенсійного фонду України в м. Києві копії особових рахунків, супровідний лист Архівного відділу Івано-Франківської міської ради від 06.04.2022 за №35/59-4.01/289 та відповідну довідку про заробітну плату. 
Позивач у зазначеній заяві просила здійснити перерахунок пенсії та її виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 26.11.2021. 
Листом від 12.05.2022 №9252-7464/П-02/8-2600/22 Пенсійний орган повідомив заявника, що згідно заяви від 13.04.2022 та додатково наданих документів, ОСОБА_1 з 01.04.2022 проведено перерахунок пенсії згідно довідки про заробітну плату № 126/09-19-10-02 від 16.09.2021, виданої Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області. Розмір пенсії становить 6934,15 грн. 
Також у вказаному листі відповідача вказав, що іншого чинним законодавством не передбачено. 
19.05.2022 позивачка повторно звернулась до Пенсійного органу про здійснення перерахунку її пенсії, з урахуванням довідки № 126/09-19-10-02 від 16.09.2021, за результатами розгляду якої ГУ ПФУ в м. Києві повідомило позивачку про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії, оскільки днем звернення за призначенням/перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію заяви з усіма необхідними документами. 
Позивачка, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернулася з даним адміністративним позовом до суду.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.  
Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Частинами 1 та 2 ст. 5 Закону № 1058-IV визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком.
Частина перша статті 44 Закону №1058-IV визначає порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.
Призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Також відповідно до п.1.7 розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Пунктом 1.8. розділу I зазначеного Порядку №22-1 визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія .
З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії 26.11.2021. До заяви було додано, зокрема довідку №126/09-19-10-02 від 16.09.2021, видану Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області.
Проте вказана довідка під час призначення (обчислення) пенсії позивача не була врахована.
23.01.2022 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про надання інформації щодо неврахування пенсійним органом довідки про заробітну плату до 01.07.2000 року № 126/09-19-10-02 від 16.09.2021 року, виданої Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 рік.
Фактично 23.02.2022 ГУ ПФУ в м. Києві  листом повідомило позивачку про можливість подання додаткових документів для врахування довідки про заробітну плату до 01.07.2000 року № 126/09-19-10-02 від 16.09.2021 року.
В межах 3-місячного строку з моменту отримання повідомлення від Пенсійного фонду про надання додаткових документів(23.02.2022), а саме 13.04.2022, позивачка подала відповідачу додаткові документи.
Судом встановлено, що саме на підставі заяви від 13.04.2022 ГУ ПФУ в м. Києві проведено перерахунок пенсії позивачка, тобто з 01.04.2022, а не з 26.11.2021, як про це зазначала позивачка. 
Враховуючи положення п.1.8 Порядку №22-1, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач здійснюючи перерахунок пенсії позивачці, з урахування довідки №126/09-19-10-02 від 16.09.2021 не з дати призначення пенсії - 26.11.2021 діяв протиправно, оскільки ОСОБА_1 в межах 3-місячного строку було подано додаткові документи, що свідчить про наявність підстав для перерахунку з 26.11.2021 року її пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату № 126/09-19-10-02 від 16.09.2021 року.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову у повному обсязі.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

                                                   П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя:                                                    Є.В. Чаку

          Судді:                                                                      Н.М. Єгорова
                                                                                              
                                                                                   А.Ю. Коротких