ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року	Львів	Справа № 500/590/24 пров. № А/857/6631/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Онишкевича Т.В.,
суддів                                                                      Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,
з участю секретаря судових засідань                                Доморадової Р.В.,                                                             
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року про закриття провадження у справі за її позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

суддя(і) у І інстанції                                                             ОСОБА_2 , 
час ухвалення рішення                                                  не зазначено,
місце ухвалення рішення                                                  м. Тернопіль, 
дата складення повного тексту рішення                               01 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

29 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому просила:
- визнати протиправним ненадання Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Тернопільської області відповіді на її запит від 09 січня 2024 року;
- зобов`язати відповідача надати відповідь на запит позивачки від 09 січня 2024 року, а саме чи отримувала Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Тернопільської області скарги на адвоката Цимбалістого Тараса Олеговича (номер адвокатського свідоцтва № 417, виданого 03 жовтня 2008 року) та надати рішення, прийняті за вказаними скаргами (у т. ч. про відкриття дисциплінарного провадження, про притягнення до дисциплінарної відповідальності, про залишення скарги без руху чи без розгляду, про закриття дисциплінарного провадження).
Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі.
13 лютого 2024 року позивачкою подано до суду першої інстанції заяву, у якій вона просила суд змінити предмет спору у справі, оскільки після відкриття провадження у справі, відповідачем було надано відповідь №13 від 09 лютого 2024 року на її запит на публічну інформацію, бездіяльність щодо ненадання якої є предметом спору у межах заявлених позовних вимог.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року заяву позивачки про зміну предмету позову у справі повернуто без розгляду з огляду на те, що викладені у заяві про зміну предмету позову вимоги та їх обґрунтування стосуються інших, ніж у первісному позові підстав. 
Ухвалою цього ж суду від 01 березня 2024 року провадження у справі № 500/590/24 закрито. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що оскільки відповідачем надано відповідь на вказаний запит позивача згідно з листом №13 від 09 лютого 2024 року, у якому зазначено інформацію на поставлені позивачкою питання, то право позивача на доступ до інформації реалізовано розпорядником такої інформації. Тому Комісія поновила порушене право позивачки на отримання публічної інформації і відсутні підстави вважати, що повне відновлення її законних прав та інтересів неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Позивачка ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі просила скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи. 
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у суду першої інстанції не було достатніх правових підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір про дотримання відповідачем строків надання відповіді на запит ОСОБА_1 не є таким, що повністю вичерпаний за фактом надання відповідачем відповіді після подання позову.
Тому у суду першої інстанції не було підстав для закриття провадження у справі з посиланням на приписи пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду у режимі відеоконференції підтримала подану апеляційну скаргу доводами, аналогічними до тих, що зазначені у її тексті. Просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Представник Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області  належним чином повідомленої про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибув, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає її розгляду. 
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення суддею першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.
Пунктом 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Аналізуючи вказану норму апеляційний суд зазначає, що у разі встановлення під час розгляду справи виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень, суд має вирішити питання щодо можливості закриття провадження у справі.
При цьому, вирішуючи зазначене питання, суд має з`ясувати чи не призведе закриття провадження у справі до того, що законні права та інтереси позивача не будуть відновлені навіть після виправлення відповідачем оскаржуваних порушень.
Тобто, для застосування такої підстави для закриття провадження у справі необхідна сукупність певних фактів, зокрема, оскаржувані порушення мають бути виправлені самостійно суб`єктом владних повноважень, а також мають бути відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких рішень протиправними.
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 800/369/17, а також у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2020 року у справі № 520/7987/19.
Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 вважала порушеними свої права внаслідок неотримання інформації на запит.
При цьому, оскільки після відкриття провадження у даній справі на запит позивачки надано відповідь Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області №13 від 09 лютого 2024 року, то 13 лютого 2024 року позивачка подала до суду першої інстанції заяву про зміну предмету позову та просила визнати протиправною бездіяльність Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області щодо недотримання встановленого Законом України «Про доступ до публічної інформації» п`ятиденного строку надання інформації на її запит від 09 січня 2024 року. 
Проте, ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року заяву позивачки про зміну предмету позову у даній справі повернуто без розгляду.
Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року при розгляді справи № 800/369/17, «право на доступ особи до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а і право на своєчасність її отримання. У частині реалізації права особи на отримання інформації суб`єкт владних повноважень має можливість виправити допущене порушення шляхом надання запитуваної інформації. Водночас порушення суб`єктом владних повноважень права на своєчасність доступу до публічної інформації є невідновлювальним, тобто суд може лише констатувати порушення, а сам суб`єкт владних повноважень пропуск строку виправити не може, оскільки перебіг часу не залежить від волі будь-яких осіб. Тому порушення строків вчинення передбачених законом дій суб`єктом владних повноважень не може бути виправлено навіть після вчинення юридично значимих дій на виконання своїх обов`язків»
При цьому позовна вимога ОСОБА_1 про визнати протиправним ненадання Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Тернопільської області відповіді на її запит від 09 січня 2024 року судом першої інстанції по суті вирішена не була.
Таким чином, на думку апеляційного суду, позиція суду першої інстанції у справі, що розглядається, фактично унеможливлює судовий захист особи, якій відповідь на запит про надання публічної інформації була надана з порушенням встановлених законодавством строків.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області щодо недотримання встановленого законом строку надання інформації на запит від 09 січня 2024 року.
Відповідно до приписів частини 1 статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає, що при закритті провадження у цій справі першої інстанції допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи, а тому оскаржувану ухвалу від 01 березня 2024 року слід скасувати та направити справу для продовження розгляду. 

Керуючись статтями 241, 243, 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у справі № 500/590/24 та направити справу для продовження розгляду до Тернопільського окружного адміністративного суду. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Постанова у повному обсязі складена 15 травня 2024 року.