ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/648/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/807/24 Категорія: на ухвалу 	ОСОБА_1  	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       09 квітня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Черкаської міської ради на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2024 року про повернення позову у справі за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення безпідставно утримуваних грошових коштів, –

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року Черкаська міська рада звернулася до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2024 року матеріали позовної заяви Черкаської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення безпідставно утримуваних коштів визнано неподаними та повернуто їх позивачу.
Ухвала суду мотивована тим, що ухвалою судді від 01.02.2024 матеріали позовної заяви були залишені без руху, а позивачу був наданий термін, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним даної ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.
На виконання ухвали про усунення недоліків, 09.02.2024 представником позивача ОСОБА_4 до суду подано заяву, в якій він наводить свої доводи щодо недоплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. та обґрунтовує заперечення щодо ухвали суду від 01.02.2024 про залишення позовної заяви Черкаської міської ради без руху з підстав такої недоплати судового збору за позовні вимоги.
Враховуючи вказану заяву, подану на виконання ухвали суду від 01.02.2024, суд вважав, що станом на 13.02.2024 недоліки вказані в ухвалі від 01.02.2024 позивачем не усунуто, а саме, не доплачено судовий збір за позовну вимогу майнового характеру до іншого відповідача у розмірі 3028,00 грн.
Не погоджуючись зі вказаною ухвалою суду Черкаська міська рада оскаржила її в апеляційному порядку та зазначила, що вона є незаконною та необґрунтованою, постановленою з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому просила її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначено, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено обґрунтування правової позиції щодо необхідності сплати позивачем при подачі позову майнового характеру з визначеною загальною ціною позову до кількох відповідачів за майнову вимогу окремо щодо кожного з відповідачів.
Суд першої інстанції, залишаючи без руху позовну заяву, а згодом її повертаючи, не врахував правил частини 7 статті 6 Закону України «Про судовий збір», якою регламентовано, що при зверненні одного позивача до кількох відповідачів з майновими вимогами, ціна позову визначається загальною сумою позовних вимог. 
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Постановлена судом першої інстанції ухвала не відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи, Черкаська міська рада звернулася до суду із позовом, в якому просила суд:
- стягнути з ОСОБА_2 на користь міського бюджету м. Черкаси безпідставно утримувані кошти у розмірі 2 239,11 грн.; 
- стягнути з ОСОБА_3 на користь міського бюджету м. Черкаси безпідставно утримувані кошти у розмірі 2 239,11 грн.
Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.02.2024 року позовна заява залишена без руху, а заявнику був наданий термін десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.
У даній ухвалі судом зазначено про те, що позивач просив стягнути на його користь безпідставно утримувані кошти з двох відповідачів. При цьому, при зверненні до суду згідно платіжної інструкції № 26 від 23.01.2024 позивачем сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн. лише за одну позовну вимогу до одного відповідача. З огляду на викладене, позивачу необхідно доплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру до іншого відповідача у розмірі 3028,00 грн.
На виконання ухвали про усунення недоліків, 09.02.2024 представником позивача за довіреністю ОСОБА_4 до суду подано заяву, в якій він вказав, що судовий збір за вимоги майнового характеру заявлених до кількох відповідачів справляється із загальної суми позову у разі подання позову одним позивачем до кількох відповідачів.
Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції вказав, що станом на 13.02.2024 недоліки вказані в ухвалі від 01.02.2024 позивачем не усунуто, а саме, не доплачено судовий збір за позовну вимогу майнового характеру до іншого відповідача у розмірі 3028,00 грн.
Однак з таким висновком суд першої інстанції не можна погодитися з огляду на наступне.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Спеціальним нормативним актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Пунктом 1 частини 1 статті 176 ЦПК України визначено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів – сумою, яка стягується, чи оспорюванню сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
Порядок сплати судового збору регламентовано статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
Згідно частини 7 вказаної статті судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі подання позову одним позивачем до кількох відповідачів.
У даній справі органом місцевого самоврядування заявлено майнові вимоги до двох відповідачів, а тому судовий збір повинен розраховуватися із загальної суми позову.
З огляду на наведене позивачем сплачено судовий збір у розмірі, що відповідає вимогам закону.
Суд першої інстанції не врахував наведеного і дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання неподаною та повернення Черкаській міській раді позовної заяви у зв`язку з несплатою судового збору до одного з відповідачів. Тобто суд порушив вищезазначені норми процесуального права та викладені в рішеннях ЄСПЛ загальні засади судочинства стосовно права особи на доступ до суду й обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
У зв`язку з допущеними судом першої інстанції порушеннями норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про прийняття позовної заяви, оскаржуване судове рішення необхідно скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Черкаської міської ради задовольнити.
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2024 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді