ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" червня 2024 р.       м. Львів   Справа №914/1896/22
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:
Головуючий суддя                                                                       І.Б. Малех
Судді                                                                                          О.В.Зварич 
          І.Ю.Панова 
cекретар судового засідання Залуцький Д.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФХ Сервіс», б/н від 22.04.2024 (вх. № ЗАГС 01-04/1184/24 від 23.04.2024)
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03 квітня 2024 року (суддя Рим Т.Я, повний текст ухвали складено 08.04.2024, м. Львів)
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» 
про роз`яснення судового рішення
у справі № 914/1896/22
за позовом Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів
до відповідача-1 Державного підприємства Міністерства оборони України «Західвійськбуд», м. Львів
до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна», м. Київ
до відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю «ФХ Сервіс», с. Вислобоки Львівської області
про визнання недійсною угоди, повернення майна
за участю представників учасників процесу:
від прокуратури: не з`явився; 
від позивача: не з`явився; 
від відповідача-1: не з`явився;
від відповідача-2: не з`явився;
від відповідача-3: не з`явився;
ВСТАНОВИВ:
На розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (далі - РВ ФДМУ) до Державного підприємства Міністерства оборони України «Західвійськбуд» (далі - ДП «Західвійськбуд»), Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Вольво Україна" (далі - ТОВ «Вольво Україна») та Товариства з обмеженою відповідальністю «ФХ сервіс» (далі -ТОВ «ФХ сервіс») про визнання недійсною додаткової угоди б/н від 01.08.2016 до договору оренди від 28.10.1998, укладеної між ДП «Західвійськбуд», ТОВ «Вольво Україна» та ТОВ «ФХ сервіс» (далі - додаткова угода від 01.08.2016) та повернення державі в особі Міністерства оборони України в повне господарське відання ДП «Західвійськбуд» майна, що перебуває у фактичному користуванні ТОВ «ФХ сервіс» згідно з додатковою угодою від 01.08.2016 до договору оренди від 28.10.1998, а саме: частини приміщення ремонтно-механічної майстерні загальною площею 643,6 м.кв  та виробничої площадки перед ремонтно-механічною майстернею загальною площею 4655 м.кв  за адресою: Львівська область, Жовківський район, с.  Малехів, вул. Лесі Українки, 45 (вул. Київська, 18).
Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.04.2023, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 20.07.2023, у справі №     914/1896/22 позовні вимоги задоволено частково, визнано недійсною додаткову угоду від 01.08.2016 до договору оренди нерухомого майна від 28.10.1998, укладену між ДП «Західвійськбуд», ТОВ «Вольво Україна» та ТОВ «ФХ сервіс»; відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсною додаткової угоди від 01.08.2016; відмовлено у задоволенні решти позовних вимог та розподілено витрати зі сплати судового збору.
Разом з тим, дане рішення було оскаржене Товариством з обмеженою відповідальністю «ФХ Сервіс» в касаційному порядку та залишене без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.09.2023.
16.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФХ Сервіс» звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про роз`яснення рішення Господарського суду Львівської області від 12.04.2023 у даній справі та за наслідками розгляду заяви ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.12.2023, яка залишена без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.02.2024, в задоволенні останньої було відмовлено.
21.03.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФХ Сервіс» повторно звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про роз`яснення рішення Господарського суду Львівської області від 12.04.2023 у даній справі, в задоволенні якої ухвалою суду від 03.04.2024 відмовлено повністю.
При прийнятті ухвали, суд, дійшов висновку, що рішення суду в частині, яку просить роз`яснити заявник, не підлягає виконанню у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", заява не підлягає задоволенню. Також судом зазначено, що в задоволенні такої заяви судом уже було відмовлено у роз`ясненні цього рішення з аналогічних підстав, зазначених в ухвалі від 13.12.2023, яка залишена без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.02.2024. Крім того, суд звернув увагу на те, що фактично заява спрямована на роз`яснення наслідків ухваленого рішення, а не роз`яснення його змісту. Вказане також суперечить статті 245 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідач-3 – Товариство з обмеженою відповідальністю «ФХ Сервіс», не погодившись з прийнятою ухвалою подало апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі скаржник просить роз`яснити рішення Господарського суду Львівської області від 12.04.2023 у справі №914/1896/22 шляхом: визнання права та інтересів держави, які були відновлені внаслідок прийняття рішення Господарського суду Львівської області від 12.04.2023 у справі №914/1896/22, визначення порядку реалізації судового рішення, а саме: чи мають сторони вживати які-небудь заходи щодо реалізації рішення Господарського суду Львівської області від 12.04.2023 у справі №914/1896/22 з метою відновлення прав та інтересів держави або такі права та інтереси є відновленими, з моменту набрання цим судовим рішенням законної сили, з підстав наведених в такій. Поряд з цим, просить вирішити питання про розподіл судових витрат за результатами апеляційного провадження.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інтенції неправильно тлумачить норми статті 245 ГПК України та наводить свої міркування.
Сторонами відзиву чи пояснень на заяву скаржника не подано, відтак останні не скористались своїм правом для подання відзиву чи пояснень.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29 квітня 2024 року (головуючий суддя Малех І.Б., судді Зварич О.В., Панова І.Ю.) скаржнику поновлено строк, відкрито апеляційне провадження та ухвалою суду від 08 травня 2024 розгляд справи призначено на 05 червня 2024.
В судове засідання представники сторін не з`явились.
З приводу неприбуття представників сторін в судове засідання, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку розглянути справу за відсутності представників сторін, виходячи з наступного.
Як вбачається з ухвал суду апеляційної інстанції, явка учасників справи у судове засідання обов`язковою не визнавалася, а чергове відкладення апеляційної скарги призведе до затягування розгляду апеляційної скарги.
Слід зазначити, що відкладення розгляду справи є прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України). Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 922/3562/19, від 13.10.2020 у справі № 914/362/19 та від 03.02.2021 у справі № 914/197/19.
Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність ухвали від 03.04.2024 Господарського суду Львівської області у справі № 914/1896/22 нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1  статті 232 Господарського процесуального кодексу України  судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.
Згідно з частиною 1  статті 245 Господарського процесуального кодексу України  за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено (частина 4  статті 245 ГПК України).
Роз`яснюючи судове рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
Отже, роз`яснення судового рішення спрямоване на його викладення у більш зрозумілій формі та здійснюється господарським судом без зміни його змісту та в межах тих питань, які були предметом судового розгляду.
Для задоволення заяви про роз`яснення рішення необхідним є встановлення факту виникнення у особи труднощів з розумінням прийнятого рішення суду, а також залишення судом без змін суті рішення.
Частиною другою  статті 245 Господарського процесуального кодексу України  встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
З аналізу вказаної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено  Законом України «Про виконавче провадження», що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, наведеній в ухвалах від 10.07.2018 у справі № 461/1930/16-ц, від 03.09.2018 у справі № 638/11634/17 (К/9901/4439/17), від 18.06.2019 у справі № 903/922/17, від 09.07.2018 у справі № 911/2050/16, від 06.10.2020 у справі № 233/3676/19.
З матеріалів даної справи вбачається, що 12.04.2023 Господарським судом Львівської області було ухвалено рішення (залишено без змін постановами апеляційної та касаційної інстанцій) яким, зокрема, визнано недійсною додаткову угоду від 01.08.2016 до договору оренди нерухомого майна від 28.10.1998.
З аналізу, поданої відповідачем-3 заяви вбачається, що така стосується роз`яснення судового рішення, саме в частині визнання додаткової угоди недійсною. Водночас, варто зауважити, що у вказаній заяві, відповідач-3 фактично просить роз`яснити наслідки ухваленого рішення, а не роз`яснити його зміст.
Рішення, в частині визнання додаткової угоди недійсною, не підлягає виконанню в порядку, передбаченому  Законом України «Про виконавче провадження»; на виконання рішення у цій частині не видається виконавчий документ. Згідно з пунктом 1 частини 1  статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Отож, з огляду на наведене, у зв`язку з тим, що рішення суду в частині, яку просить роз`яснити заявник, не підлягає виконанню у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», місцевим господарським судом обґрунтовано відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «ФХ-Сервіс».
Щодо тверджень скаржника, що суд першої інтенції неправильно тлумачить норми статті 245 ГПК України, судова колегія вважає надуманими та такими, що не заслуговують на увагу судової колегії, так як скаржник тлумачить норми закону на своє переконання.
Відповідно до  ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Відповідно до ч.1  ст. 276 ГПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника, у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 114, 129, 236, 269, 271, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю  «ФХ Сервіс», б/н від 22.04.2024 (вх. № ЗАГС 01-04/1184/24 від 23.04.2024) – залишити без задоволення.
2.          Ухвалу Господарського суду Львівської області від 03 квітня 2024 року у справі № 914/1896/22 залишити без змін.
3.          Судовий збір за подання апеляційної скарги – покласти на ТОВ «ФХ Сервіс» .
4.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286-289 ГПК України.
5.          Матеріали справи №914/1896/22 повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено та підписано 14.06.2024.

Головуючий суддя                                                            І.Б. Малех 

Суддя                                                                                О.В.Зварич

Суддя                                                                                І.Ю.Панова