ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року 
м. Київ

справа № 826/9493/16
касаційне провадження № К/9901/52966/18  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бившевої Л.І.,
суддів: Хохуляка В.В.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2017 (суддя Григорович П.О.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2018 (головуючий суддя -  Беспалов О.О., судді - Губська О.А., Парінов А.Б.) у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до державного інспектора Митного посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС - Шум Марії Петрівни (далі - відповідач), за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: Громадської організації «Євро авто трейдінг» (далі - третя особа-1), директора MB «FLP CTP Hydraulics» - Тюкавкіна Сергія (далі - третя особа-2), про визнання протиправними дій,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до державного інспектора Митного посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС - Шум Марії Петрівни (далі - відповідач, державний інспектор Митниці), у якому просив визнати протиправними дії щодо відмови у пропуску через митний кордон України та складення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205020101/2016/00788. Також, позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Митниці понесені ним витрати на правову допомогу (в редакції заяви про збільшення позовних вимог)
Позовні вимоги мотивовані тим, що автомобіль, який ввозився позивачем, мав дійсну реєстрацію в Литві, а тому дії державного інспектора Митниці щодо відмови у пропуску через митний кордон України та складенні картки відмови є неправомірними. 
Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 04.12.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2018, позов  задовольнив повністю: визнав протиправними дії державного інспектора митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 щодо відмови у пропуску через митний кордон України та складення картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.06.2016 №205020101/2016/00788. Також суд першої інстанції здійснив розподіл судових витрат.
Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з протиправності дій державного інспектора Митниці, оскільки автомобіль позивача, який ввозився на територію України,  постійно зареєстрований в Республіці Литва, а вимоги щодо внесення грошової застави при митному оформленні в режимі транзит згідно з положеннями статті 381 Митного кодексу України до позивача не застосовуються.
Митниця, не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, звернулася до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на неврахування судами, що за інформаційними даними стосовно реєстраційного статусу транспортних засобів Литовської Республіки, реєстрацію автомобіля позивача, який перетинав кордон України, зупинено (дискваліфіковано) у зв`язку з відсутністю обов`язкового страхування та діючого технічного огляду, з огляду на що такий автомобіль не може бути пропущений на митну територію України в режимі «транзит». Скаржник доводить, що ним правомірно, відповідно до пункту 7.1 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа у всіх випадках відмови, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631 (далі - Порядок №631), з підстав порушення позивачем вимог пункту 1 статті 381, пункту 60 статті 4 Митного кодексу України, прийнято рішення про відмову у пропуску через митний кордон України і оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.06.2016 №205020101/2016/00788.    
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 01.08.2018 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
Позивач відзив (заперечення) на касаційну скаргу не надав суду, що не перешкоджає її розгляду. 
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 28.05.2024 призначив справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін на 29.05.2024.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
У справі, що розглядається, суди встановили, що позивачем 01.06.2016 від директора МВ «FLP CTP Hydraulics», зареєстрованого в Литовській Республіці, ОСОБА_3 , отримано в користування за довіреністю транспортний засіб Renault Laguna, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .
02.06.2016 на митному посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС позивачем подано до митного оформлення шляхом усного декларування зазначений транспортний засіб в митному режимі транзит згідно зі статтею 381 Митного кодексу України та відповідні документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, довіреність від юридичної особи-нерезидента.
Під час митного контролю службовою особою Митниці було здійснено перевірку перебування транспортного засобу на обліку у відповідних реєстраційних органах Литовської Республіки за допомогою офіційної сторінки в інтренет-мережі Державного підприємства «Regitra».
Державним інспектором митного посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 було складено картку відмови у пропуску через митний кордон від 02.06.2016 №205020101/2016/00788, із зазначенням причин відмови: порушення пункту 1 статті 381 Митного кодексу України (сплата грошової застави за транзит або постійний облік транспортного засобу), пункту 60 статті 4 Митного кодексу України (автомобіль має статус зареєстровано/дискваліфіковано).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Митне оформлення транспортних засобів, положення митних режимів, порядок переміщення транспортних засобів через митний кордон України та інші питання пов`язані з митним оформленням товарів регулюються Митним кодексом України.
Так, пунктами 23, 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а «митний контроль» - сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього     Кодексу, законів     та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Відповідно до частини першої статті 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.
За правилами пункту 60 частини першої статті 4 Митного кодексу України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.
Скаржник у своїх доводах посилається на те, що на момент пред`явлення транспортного засобу до митного оформлення, транспортний засіб мав статус зареєстровано/дискваліфіковано, англійською мовою Registered (Suspended), страховка недійсна.
З метою чіткого дотримання митного законодавства, запобігання, розслідування та припинення порушень митного законодавства між Урядом України та Урядом Литовської Республіки укладено Угоду про співробітництво в боротьбі з порушенням митного законодавства, яка набрала чинності 06.01.1994.
Митними органами Литовської Республіки в рамках взаємної адміністративної допомоги у боротьбі з митними правопорушеннями листом від 09.01.2015 проінформовано Департамент аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням ДФС України про внесення змін до Закону безпечного руху автомобільними дорогами Литовської Республіки, які набрали чинності з 01.07.2014.
Листами від 11.01.2015, від 10.03.2015 «Щодо реєстрації транспортних засобів у Литовській республіці» було повідомлено про те, що інформація стосовно реєстраційного статусу транспортних засобів Литовської Республіки є доступною у мережі інтернет, на офіційній сторінці Державного підприємства «Regitra».
Листом Державного підприємства «Regitra», наданому у відповідь на запит позивача, було роз`яснено, що автомобіль втрачає право брати участь в автомобільному русі у випадку відсутності обов`язкового страхування та діючого сертифікату технічного огляду. У випадку неусунення причин, на підставі яких призупинено право участі в дорожньому русі протягом встановленого законом строку, автомобіль автоматично знімається з реєстрації.
Ухвалюючи рішення у даній справі, суди попередніх інстанцій виходили з того, що: при відсутності обов`язкового страхування та сертифікату технічного обліку, транспортний засіб не знімається з обліку, а призупиняється участь даного транспортного засобу в русі; на момент пред`явлення автомобіля Renault Laguna, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , до митного оформлення зазначений транспортний засіб був у встановленому порядку зареєстрований в Республіці Литва.
Разом з тим, колегія суддів вважає такі висновки передчасними, оскільки судами не досліджено питання обрання позивачем належного способу захисту порушеного права.
Так, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень (частина перша статті 5 КАС України).
Положеннями частини другої статті 5 КАС України передбачено, що захист  порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний  захист  прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 246 КАС України у мотивувальній частині рішення зазначаються чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за  захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку.
Так, з мотивувальних частин судових рішень вбачається, що Державним інспектором митного посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 було складено картку відмови у пропуску через митний кордон від 02.06.2016 №205020101/2016/00788, із зазначенням причин відмови: порушення пункту 1 статті 381 Митного кодексу України (сплата грошової застави за транзит або постійний облік транспортного засобу), пункту 60 статті 4 Митного кодексу України (автомобіль має статус зареєстровано/дискваліфіковано).
При цьому,  мотивів стосовно того, яким чином такі дії суперечать вимогам Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, та частини дванадцятої статті 264 Митного кодексу України суди у своїх рішеннях не наводять, як і не зазначають мотивів стосовно того, яким чином обраний позивачем спосіб захисту порушеного права забезпечить його ефективний захист, оскільки незалежно від результату вирішення даного спору картка відмови у пропуску через митний кордон від 02.06.2016 №205020101/2016/00788 залишається чинною.
Крім того, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду звертає увагу на те, що у вступних частинах рішень судів першої та апеляційної інстанцій  третіми особами вказано Громадську організацію «Євро авто трейдінг» та директора MB «FLP CTP Hydraulics» - Тюкавкіна Сергія, тоді як матеріали справи не містять процесуальних рішень щодо залучення цих осіб до участі у справі як третіх осіб.
В даному випадку колегія суддів погоджується з доводами касаційної скарги позивача про порушення судами норм процесуального права.
Оскільки, передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати все вище викладене, всебічно і повно з`ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, докази, якими вони підтверджуються та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.
За приписами частин першої і другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги і на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
У зв`язку з вищенаведеним, Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення норм процесуального права, не встановили фактичні обставини, що мають значення для справи та не дослідили зібрані у справі докази, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Волинської митниці ДФС задовольнити частково.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2018 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	Л.І. Бившева В.В. Хохуляк   Р.Ф. Ханова