УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

17 червня 2024 року 
м. Київ
справа №280/744/22
адміністративне провадження № К/990/21346/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Коваленко Н.В.,
суддів: Рибачука А.І., Стрелець Т.Г., 
перевіривши касаційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.02.2023   та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Запорізькій області, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07.09.2021 №10 ДПС-ФС у розмірі 60000,00 грн. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.02.2023, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2024, адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, Суд виходить із такого.
Спірні правовідносини виникли щодо прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07.09.2021 №10 ДПС-ФС у розмірі 60000,00 грн.
Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.
Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Доведення обставин, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та, відповідно, право на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Також заявник вказує підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження судових рішень, скаржник вказує на те, що суди першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без врахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які викладені у постанові Верховного Суду від 17.04.2024 у справі №560/3981/23. 
Вказані підстави мотивує тим, що акт перевірки територіального органу ДПС, у ході якого виявлені порушення законодавства про працю, є самостійною підставою для накладення штрафу відповідно до статті 265 КЗпП України.
Колегія суддів не бере до уваги посилання скаржника на висновки Верховного Суду, який викладений у постанові від 17.04.2024 у справі №560/3981/23, оскільки суди попередніх інстанцій встановили, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з 24.07.2014 припинила підприємницьку діяльність, про що до реєстру внесено відповідний запис.
Також суд першої інстанції наголосив, що відповідачем не було подано до суду копії акту перевірки від 31.05.2021 № 4123/08/01/07/09/2959813989, на який він посилається як на підставу прийняття оскаржуваної постанови. Таким чином у відповідача відсутні правові підстави для застосування штрафних санкцій до фізичної особи, яка не має статусу фізичної особи - підприємця.
Враховуючи вищевикладене, скаржником не доведено про наявність передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України підстав касаційного оскарження судових рішень. Також скаржником не зазначено передбачених частиною п`ятою статті 328 КАС України виключних підстав, за яких допускається касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності.
Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено існування обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи викладені вимоги   Кодексу адміністративного судочинства України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333, 347, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.02.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою  надіслати особі, яка подала.
Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              А.І. Рибачук

Суддя                                                                                                              С.Г. Стрелець