Номер провадження: 33/813/178/24
Номер справи місцевого суду: 522/20574/23 
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря – Зєйналової А.Ф.к., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2023 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 536,80 гривень на користь держави.
З вказаної постанови вбачається, що 07.10.2023 року о 16:40 год. в м. Одеса по вул. Довженко біля буд. 23 а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SYM GT125 державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, у лікаря-нарколога, водій відмовився.
Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:
1)працівники поліції зупинили ОСОБА_1 без правових підстав встановлених законом. Не повідомили про причину зупинки, а також не повідомили які він порушив правила дорожнього руху. Після чого незаконно почали проводити перевірку: огляд речей ОСОБА_1 , транспортного засобу. Не підтверджена доказами зупинка транспортного засобу суперечить положенням ст. 35 Закону України «Про національну поліції» та Інструкції про порядок проходження водіїв транспортних засобів ознак алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
2)ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 проконсультувався із своїм товаришем, який порадив відмовитися від такого огляду. Тоді, ОСОБА_1 відмовився проїхати до медичного закладу. Однак, потім він порадився із своїми батьками, які наполягали на тому, щоб він поїхав до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Тоді, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він згоден поїхати до медичного закладу, однак працівники поліції сказали, що і так витратили на нього багато часу, тому складають протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також повідомили, що ОСОБА_1 може сам звернутися до медичного закладу. ОСОБА_1 так і зробив, однак пройти огляд не зміг бо він вартує майже 30000 грн.;
3)судом першої інстанції не прийнято до уваги, щодо форми та змісту протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він містить скорочення, які не передбачені Інструкцією;
4)в графі протоколу «місце скоєння адміністративного правопорушення» працівники поліції невірно вказали адресу так в протоколі зазначено вул. Довженка біля будинку 23 а, а фактично ОСОБА_1 було зупинено за адресою: м. Одеса, вул. Чубаївська, біля будинку 23 а;
5)працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;
6)орієнтовний час, який поліція тримала ОСОБА_1 та складала протокол, склав більше ніж 120 хв., тобто, якщо б огляд було проведено у закладі охорони здоров`я, то такий огляд відбувся би у порушення вимог ст. 266 КУпАП, оскільки був би проведений за минуванням двох годин;
7)розгляд справи було проведено судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 , щоб він не зміг надати свої спростування щодо події, про які йде мова у протоколі.
Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Одеський апеляційний суд належним чином сповіщав ОСОБА_1 про розгляд справи на 20 грудня 2023 року на 11:15 год. 20 грудня 2023 року розгляд справи було відкладено на 17 січня 2024 року на 11:15 год. ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про що свідчить його особистий підпис у довідковому листі. 17 січня 2024 року розгляд справи було відкладено на 19 січня 2024 року на 10:30 год. у зв`язку із повітряною тривогою. ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд справи за допомогою застосунку Viber. 19 січня 2024 року розгляд справи було відкладено на 14 лютого 2024 року на 11:30 год. у зв`язку із знеструмленням будівлі суду. ОСОБА_1 було повідомлено про наступну дату судового засідання шляхом направлення смс повідомлення у додаток Viber.12 лютого 2024 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи. Розгляд справи було відкладено на 20 березня 2024 року на 10:30 год. ОСОБА_1 було повідомлено належним чином про розгляд справи шляхом направлення смс повідомлення у додаток Viber. 20 березня 2024 року на адресу Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення із матеріалам справи та відкладення розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції враховуючи, що справа перебуває в суді на протязі тривалого часу, а саме з листопада 2023 року, ОСОБА_1 не вперше звертається до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, сприймає таку поведінку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як затягування судового процесу. 
Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності  ОСОБА_1 та його представника.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.
Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.
Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:
-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №552596 від 07 жовтня 2023 року з якого вбачається, що 07.10.2023 року о 16:40 год. в м. Одеса по вул. Довженко ,біля буд. 23 а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SYM GT125 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, у лікаря нарколога водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що співробітники поліції ввели його в оману, не розповіли про деталі протоколу, після він вирішив пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, але йому цього не дали. ОСОБА_1 готовий пройти огляд;
-довідка, з якої вбачається, що згідно інформаційного порталу Національної поліції ОСОБА_1 протягом року за ст. 130 КУпАП не притягувалася. Посвідчення водія НОМЕР_2 отримав 23.03.2023 року;
-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з якого вбачається, що 07.10.2023 року ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до КНП «ООМЦПЗ» ООР, у зв`язку із тим, що у результаті огляду проведеного поліцейським, виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Огляд проведено в медичному закладі не було з підстав відмови останнього;
-диск з відеозаписом, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що 07.10.2023 року ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції. Працівник поліції перевірив документи ОСОБА_1 Потім, працівник поліції спитав у ОСОБА_1 чи вживає він наркотичні речовини. ОСОБА_1 відповів, що ні. Тоді працівник поліції запропонував пройти тест на місці зупинки, а саме попросив заплющити очі, щоб побачити як зіниці ока реагують на світло. ОСОБА_1 пройшов даний тест, однак спитав у працівників поліції про причину його зупинки. Працівник поліції повідомив, що у ОСОБА_1 був непристебнутий шолом. Потім працівник поліції повідомив, зо згідно із ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», якщо є підстави вважати, що транспортний засіб причетний до ДТП, це може бути причиною зупинки. Потім працівник поліції сказав, що на підставі ст. 34 Закону України «Про національну поліцію» він проведе поверхневу перевірку, тому попросив ОСОБА_1 показати що у нього знаходиться у шоломі, сумці, кишенях, а також у багажнику мопеда. Потім працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що у нього є підстави вважати, що останній перебуває в стані наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці), а тому запропонував проїхати до медичного закладу. ОСОБА_1 попросив надати час, щоб він зателефонував та порадитися, як краще йому зробити. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 що він може проїхати до медичного закладу, а також його право відмовитися від проходження огляду. А також наслідки відмови. Крім того працівник поліції надав ОСОБА_1 час на спілкування по телефону. Після цього ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції що приїдуть його батьки, тоді він вирішить що робити. На що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що він є повнолітньою особою, а тому сам має вирішити що робити. ОСОБА_1 знов пішов телефонувати. Потім працівники поліції знов запропонували ОСОБА_1 проїхати на огляд до медичного закладу. ОСОБА_1 спочатку погодився поїхати, однак висунув умови, що сам він не поїде. Працівник поліції ще раз спитав чи згоден ОСОБА_1 поїхати до медичного закладу, на що він відмовився. ОСОБА_1 було попереджено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Після того, як приїхали батьки ОСОБА_1 та було складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 сказав, що він поїде до медичного закладу, щоб пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Працівники поліції повідомили, що протокол вже складено, тому він може самостійно поїхати до медичного закладу для проходження огляду. Крім того, пояснили ОСОБА_1 , що його відсторонено від керування транспортним засобом.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння або у неї були явні ознаки алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 в редакції постанови від 28.10.2015 року (далі-Порядок).
Відповідно до вимог статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом першим Порядку, він визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-огляд), і проведення такого огляду.
Пунктом другим Порядку визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі- стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункти три, чотири Інструкції).
Відповідно до приписів Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції зупинили його без правових підстав встановлених законом. Не повідомили про причину зупинки, а також не повідомили які він порушив правила дорожнього руху. Після чого незаконно почали проводити перевірку: огляд речей ОСОБА_1 , транспортного засобу не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Вимогами ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 року передбачений перелік випадків зупинки поліцейським транспортних засобів, при цьому, п. 1 зазначеної ч. 1 ст. 35 Закону визначає таку підставу для зупинки – якщо водій порушив правила дорожнього руху.
Так, п. 2.3 г) Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів
Як вбачається із наданого відеозапису, після зупинки ОСОБА_1 було повідомлено, що його зупинили з підстав того, що у нього не був застебнутий шолом. 
Крім того проводячи поверхневу перевірку працівник поліції послався на ст. 34 Закону України «Про національну поліцію», яким визначено, поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб..
В свою чергу, п. 10 «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою КМУ №1456 від 29.12.2021 визначено, що уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі, серед іншого, якщо водієм порушені Правила дорожнього руху.
Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №2102-ІХ від 24.02.2022 на території України оголошений воєнний стан у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України, строк якого в подальшому було неодноразово продовжено Указами Президента України.
На підставі аналізу вищевказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений співробітниками поліції 07 жовтня 2023 року о 16:40 год. у зв`язку, зокрема, із тим, що рухався на транспортному засобі без пристебнутого шолому. Після бесіди із ОСОБА_1 , у працівника поліції виникла підозра, що останній перебуває в стані наркотичного сп`яніння у зв`язку із тим, що зіниці його очей не реагували на світло, поведінка його не відповідала обстановці, і було виражене тремтіння пальців рук, внаслідок чого спочатку було оглянуто його речі та транспортний засіб на предмет заборонених речей. А потім було запропоновано останньому пройти огляд у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння, на що останній відмовився.
Відтак, транспортний засіб SYM GT125 державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 був зупинений співробітниками патрульної поліції за наявності для того відповідних передбачених законом підстав та апеляційний суд не вбачає в діях поліцейських будь-яких порушень вимог закону при зупинці зазначеного транспортного засобу.
Щодо посилань ОСОБА_1 на те, що працівниками поліції було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 проконсультувався із своїм товаришем, який порадив відмовитися від такого огляду. Тоді, ОСОБА_1 відмовився проїхати до медичного закладу. Однак, потім він порадився із своїми батьками, які наполягали на тому, щоб він поїхав до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Тоді, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він згоден поїхати до медичного закладу, однак працівники поліції сказали, що і так витратили на нього багато часу, тому складають протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також повідомили, що ОСОБА_1 може сам звернутися до медичного закладу. ОСОБА_1 так і зробив, однак пройти огляд не зміг бо він вартує майже 30000 грн.
Працівники поліції виявивши, ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 запропонували йому проїхати до медичного закладу, однак ОСОБА_1 відмовився. Працівники поліції склали відносно останнього протокол про адміністративне правопорушення. Із змістом протоколу ОСОБА_1 було ознайомлено про що свідчить його підпис. Потім приїхали батьки ОСОБА_1 , які порадили останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Однак на той час, коли ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, працівниками поліції вже був складений протокол. А тому ОСОБА_1 , який був не згоден із тим, що у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння міг самостійно поїхати до медичного закладу та пройти самостійно такий огляд. Однак, такого огляду ОСОБА_1 самостійно не пройшов. 
Отже, працівники поліції при складанні адміністративного протоколу у відношенні ОСОБА_1 діяли у відповідності із нормами чинного законодавства, будь-яких порушень не зафіксовано.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, щодо форми та змісту протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він містить скорочення, які не передбачені Інструкцією не заслуговують на увагу з огляду на те, що вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Довід апеляційної скарги про те, що в графі протоколу «місце скоєння адміністративного правопорушення» працівники поліції невірно вказали адресу так в протоколі зазначено вул. Довженка біля будинку 23 а, а фактично ОСОБА_1 було зупинено за адресою: м. Одеса, вул. Чубаївська, біля будинку 23 а, є слушним, однак не спростовує правильних висновків суду першої інстанції, щодо того, що останній відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Помилковим є довід апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки із наявного відеозапису вбачається, що останньому були роз`яснені його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Також працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що він не може сідати за кермо, він може передати право керування своїм транспортним засобом іншій особі, або відкотити свій транспортний засіб сам.
Посилання апеляційної скарги на те, що орієнтовний час, який поліція тримала ОСОБА_1 та складала протокол, склав більше ніж 120 хв., тобто, якщо б огляд було проведено у закладі охорони здоров`я, то такий огляд відбувся би у порушення вимог ст. 266 КУпАП, оскільки був би проведений за минуванням двох годин є лише припущенням, які не підтверджений доказами. Крім того такий довід був би доречним, якщо ОСОБА_1 пройшов огляд у медичному закладі із порушенням. Однак ОСОБА_1 в провину ставиться відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому протокол було складено у відповідності до закону.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що розгляд справи було проведено судом першої інстанції за його відсутності, щоб він не зміг надати свої спростування щодо події, про які йде мова у протоколі є неспроможним з огляду на те, що в суді першої інстанції його інтереси представляв адвокат Савицький А.Я., який ознайомився із матеріалами справи. Крім того, сам ОСОБА_1 звертався до суду першої інстанції із заявами.
Так, Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
ОСОБА_1 скористався своїми правами та обов`язками на свій розсуд.
Відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. 
Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція), визначено, що кінозйомка та відеозапис – це процеси фіксації динамічних властивостей об`єктів, подій, явищ за допомогою кіно- або відеокамери. Кінозйомка проводиться на фотоматеріалах, відеозапис - на цифрових носіях інформації.
Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу (п. 5 розділу ІІ Інструкції).
Слід зазначити, що відеозапис є об`єктивним доказом, оскільки унеможливлює суб`єктивне висвітлення поліцейським або іншими особами обставин справи.
Натомість, обставини, які висвітлені у наданому відеозаписі разом з іншими дослідженими доказами у справі, повністю доводять вину ОСОБА_1 у інкримінованому правопорушенні, оскільки є допустимими, повними, дослідженими в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 07.10.2023 року та інкримінуються ОСОБА_1 .
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Отже, в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.
Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                        С.О. Погорєлова