УХВАЛА

01 квітня 2024 року 
м. Київ
справа №420/2297/22
провадження №К/990/11974/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Мацедонської В. Е., Прокопенка О. Б.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Смоковичу М.І. у справі 420/2297/22 за позовом ОСОБА_1 до Вищого антикорупційного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
28 березня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2024 року у справі 420/2297/22.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: Смокович М. І. (головуючий суддя), Мацедонська  В.Е., Прокопенко О. Б.
29 березня 2024 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Смоковичу М. І., яка обґрунтована, серед інших доводів, тим, що дружина судді Смоковича М. І. - ОСОБА_3 щонайменш у 2015 - 2021 роках працювала у Генеральній прокуратурі України. Водночас предметом спору у справі № 420/2297/22 та відповідно касаційної скарги є протиправне приховування Вищого антикорупційного суду системи проявів антисемітизму з боку представників прокуратури. Разом з цим суддя Смокович М.І. є головою Касаційного адміністративного суду. При цьому у цій справі спір стосується також про компетенцію та права голови суду. 
Крім того, обґрунтовуючи заяву, автор вказує, що суддя Смокович М. І. був щонайменш у 2020 року доцентом кафедри адміністративного права та процесу Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Водночас позивач у період 2014 - 2016 років був професором кафедри міжнародного права Інституту міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка.
Разом з цим автор заяви стверджує, що суддя Смокович М. І. був або є професором кафедри конституційного і адміністративного права Національного авіаційного університету. Своєю чергою позивач наразі за основним місцем роботи працює професором кафедри міжнародного права та порівняльного правознавства Національного авіаційного університету.
Таким чином, наведені обставини викликають у позивача сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді Смоковича М. І.
Статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) регламентовано підстави для відводу (самовідводу) судді, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої - третьої статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.
Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Приписами частини четвертої статті 40 КАС України встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Варто зазначити, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.
Така підстава для відводу судді як наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності при розгляді конкретної справи, покликана забезпечити гарантування права особи на незалежний та безсторонній суд у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.
У той же час, реалізація принципу верховенства права, визначеного у статті 6 КАС України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду. При цьому безсторонність суду як відсутність упередженості необхідно оцінювати у кожному конкретному випадку відповідно до суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
Частиною четвертою статті 36 КАС України закріплено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Розглянувши подану заяву, Суд приходить до висновку про її необґрунтованість, оскільки така заява не містить жодних посилань на визначені процесуальним законом підстави для відводу судді від розгляду цієї справи, а обставини, на які вказує відповідач у якості підстав для відводу, не є такими, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів та лише свідчать про фактичну незгоду особи, яка її подала, з діями судді та судовими рішеннями. Викладені доводи не можна розцінювати як доказ сформованої упередженої позиції. 
Отже, Суд вважає за необхідне передати матеріали даної заяви для визначення судді, яким буде здійснюватись її розгляд, за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.
На підставі викладеного, керуючись статтями 40, 243, 248 КАС України, Суд 
у х в а л и в:
1.          Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Смоковичу М. І. у справі 420/2297/22.
2.          Для вирішення питання щодо заявленого ОСОБА_1 відводу передати заяву про відвід судді Смоковичу М. І. на автоматизований розподіл для визначення у встановленому КАС України порядку судді, яким вирішуватиметься питання про відвід за цією заявою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович          
Судді                                                                                                     В. Е. Мацедонська
                                                                                                    О. Б. Прокопенко