Справа № 345/6408/23 
Провадження № 22-ц/4808/573/24
Головуючий у 1 інстанції Гапоненко Р. В. 
Суддя-доповідач Барков В. М.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

       Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
               головуючого судді        Баркова В. М.,
       суддів:                Девляшевського В. А.,
       Луганської В. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Данчин Юлія Романівна на рішення Калуського міськрайонного суду від 28 лютого 2024 року в складі судді Гапоненка Р. В., ухвалене в м. Калуш Івано-Франківської області у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до відповідача  ОСОБА_1 , про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування позову зазначала, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі від 03 вересня 2011 року. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2018 року шлюб було розірвано. Від спільного подружнього життя мають дочку  ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом із матір`ю.
Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 травня 2018 року з  ОСОБА_1 на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Однак, рішенням суду від 21 січня 2019 року у справі № 345/5384/18 позов ОСОБА_1 до  ОСОБА_2  про зменшення розміру аліментів на утримання дитини було задоволено частково та встановлено новий розмір аліментів, що дорівнює 2 000 грн. щомісяця.
На даний час матеріальний стан ОСОБА_2 змінився, оскільки витрати на утримання дитини зросли. Позивачка забезпечує спільну дочку продуктами харчування, предметами першої потреби та всіма іншими необхідними дитині речами. Крім зазначеного, дочка на час подання позову навчається в шостому класі Калуського ліцею № 3, а в позаурочний час відвідує додаткові заняття, в зв`язку з чим виникли додаткові витрати. Позивачка просила врахувати, що відповідач є особою молодого віку, працездатний, фізично здоровий. Вона обізнана про те, що відповідач проживає та офіційно працевлаштований за кордоном, тому має можливість матеріально забезпечити дитину.
Посилаючись на вказані обставини, просила збільшити розмір стягуваних з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання дочки  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 5 000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Калуського міськрайонного суду від 28 лютого 2024 рокупозов задоволено частково.
Збільшено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн. на утримання дочки ОСОБА_4 , але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення дитиною повноліття. 
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 858,88 грн. в користь Державної судової адміністрації України.
У задоволенні решти позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Данчин Ю. Р., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи просить рішення суду скасувати.
Апеляційна скарга мотивована тим, що посилання позивачки на те, що апелянт має заборгованість по сплаті аліментів на утримання їх спільної дочки ОСОБА_3 не відповідає дійсності, адже матеріали справи не містять доказів, що у апелянта є заборгованість по аліментах на утримання дитини.
Посилання позивачки на те, що вона працює та отримує мінімальну заробітну плату також слід поставити під сумнів, адже у матеріалах справи немає довідки про доходи позивачки. Крім того,  ОСОБА_2 не додала жодних доказів про те, що у неї збільшились витрати на утримання доньки ОСОБА_3 . Зокрема, відсутні чеки, квитанції, які б свідчили про збільшення додаткових витрати на дитину, тощо. Також, залишається недоведеною теза про начебто покращення матеріального стану апелянта, у зв`язку з чим він міг би сплачувати аліменти більше ніж 2 000 грн. Що стосується зміни сімейного стану позивачки, зокрема народження другої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від іншого офіційного шлюбу, то даний факт не є безумовною підставою для збільшення розміру аліментів. Тому суд прийшов до хибного висновку про збільшення розміру аліментів, посилаючись тільки на підставу зміни сімейного стану позивачки.
Також, ОСОБА_1 подав до суду клопотання про поновлення строку на подання письмових доказів та долучення їх до справи.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 15 березня 2024 року про відкриття апеляційного провадження учасником справи встановлено строк для подання міркувань або заперечень щодо заявленого клопотання про поновлення строку.
22 березня 2024 року, ОСОБА_2 надіслала до суду заяву, у якій просила відмовити у задоволенні клопотання представника апелянта про поновлення строку для подання доказів.
У відзиві на апеляційну скаргу  ОСОБА_2 вказує, що оскаржуване рішення суду є обґрунтованим. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Калуського міськрайонного суду від 28 лютого 2024 року без змін.
Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати виходячи з наступного.
Суд першої інстанції встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 від 07 серпня 2012 року. Її батьками є ОСОБА_1 і ОСОБА_6 .
Після державної реєстрації шлюбу із ОСОБА_7 , ОСОБА_6 присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ». Витягами від 01 грудня 2023 року з реєстру територіальної громади підтверджується, що ОСОБА_4 проживає з ОСОБА_2 
ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_9 , матір`ю якої є ОСОБА_2 .
Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 січня 2019 року у справі № 345/5384/18 зменшено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно.
З листа від 19 січня 2024 року № 345/6408/23/1525/2024 Адміністрації Державної прикордонної служби України судом встановлено, що після 03 серпня 2018 року відповідач неодноразово здійснював перетин державного кордону України. Востаннє це відбулось 23 січня 2022 року, напрям – виїзд, і до цього часу відповідач перебуває за межами України.
Частково задовольняючи позовні вимоги  ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що у позивачки змінився сімейний стан, оскільки у другому шлюбі, у неї народилася донька ОСОБА_9 , що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.
Однак із вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
В силу статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
За змістом статті 182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини,що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з частиною першою 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Із положень частини першої статті 184 СК України слідує, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Як передбачено частиною першою статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості один із батьків має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У такому випадку частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, а також тверда грошова сума аліментів визначається судом.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Розмір аліментів має забезпечувати гармонійний розвиток дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний врахувати ряд обставин, а саме матеріальний та сімейний стан платника аліментів і дітей.
Визначений рішенням суду розмір аліментів не вважається незмінним.
Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є доведеність у судовому засіданні суттєвої зміни (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Така зміна обставин має настати після того, як суд визначив первісний розмір аліментів, при цьому, вирішуючи спір, суд зобов`язаний застосувати як положення статті 192 СК України, так і низку інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року (справа №759/22898/20) зазначено, що у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги для зменшення розміру аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,  ОСОБА_2 обґрунтувала свої вимоги необхідністю збільшення розміру аліментів, оскільки визначений судом розмір стягуваних з  ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. на місяць не був достатнім для забезпечення дитини. Окрім того, у позивачки змінився сімейний стан, так як вона повторно вийшла заміж та від даного шлюбу в неї народилася донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 1, 2 стаття 77 ЦПК України).
Таким чином, поставивши перед судом питання про збільшення розміру стягуваних аліментів, позивачу належало доводити передусім збільшення у платника аліментів відповідного доходу як підставу для задоволення вищевказаної вимоги.
Водночас  ОСОБА_2 , пред`являючи позов про збільшення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, не надала суду будь-яких доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, хоча це є її процесуальним обов`язком. 
Не заслуговують на увагу посилання позивачки на зміну її сімейного стану – народження дитини у новому шлюбі (а.с. 9) та необхідності її матеріального забезпечення, оскільки на момент розгляду справи судом першої інстанції ця дитина досягла трирічного віку, а отже  ОСОБА_2 не позбавлена можливості працювати та не перебуває на утриманні чоловіка ОСОБА_7 , як непрацездатна особа.
Окрім того, таке посилання позивачки здійснено без підтвердження належними та допустимими доказами погіршення її матеріального стану, тому не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.
Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2017/19.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28травня 2021рокуу справі № 715/2073/20.
Оскільки позивачка не довела погіршення її майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, що може бути визначено у ст. 192 СК України підставою для збільшення розміру аліментів, апеляційний суд прийшов до висновку, що позов про збільшення розміру аліментів не підлягає до задоволення.
Варто зауважити, що доводи  ОСОБА_2 , які містяться у відзиві на апеляційну скарги в частині того, що позивач не надає жодних додаткових витрат на утримання дитини, не організовує її дозвілля та відпочинок, з врахуванням встановлених у даній справі обставин відхиляються. Адже, позивачка не позбавлена права звернутися до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.
Що стосується заявленого клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Данчин Ю. Р., про поновлення строку для подання та прийняття до апеляційної скарги доказів, колегія суддів зазначає наступне.
Частинами 2, 3 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Разом з тим, долучені до апеляційної скарги докази не підлягають прийняттю апеляційним судом, оскільки представник ОСОБА_1 не надала доказів неможливості подання вказаного документу до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від апелянта.
Відповідно до частини 1 пункту 2 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із частини 1 пункту 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Данчин Юлія Романівна – задовольнити.
Рішення Калуського міськрайонного суду від 28 лютого 2024 року – скасувати.
В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини – відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 22 квітня 2024 року.

Судді                                                        В. М. Барков

В. А. Девляшевський

В. М. Луганська