У Х В А Л А
30 квітня 2024 року
м. Київ
Справа № 826/3852/15
Провадження № 11-72зва24
Суддя Великої Палати Верховного Суду Желєзний І. В., перевіривши заяву  ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року, постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року та ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Головного управління Національної поліції в м. Києві, третя особа -Київська міська організація Профспілки атестованих працівників внутрішніх справ України, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві (далі - ГУ МВС України в м. Києві), Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві (далі - Управління ДАІ ГУ МВС України в м. Києві), Головного управління Національної поліції в м. Києві (далі - ГУ НП в м. Києві), в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ МВС України ОСОБА_2 від 16 січня 2015 року № 48 о/с «По особовому складу» в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 , старшого інспектора сектору організації дорожнього руху відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування Шевченківського району, з органів внутрішніх справ на підставі пункту 10 частини другої статті 3 Закону України від 16 вересня 2014 року № 1682-УІІ «Про очищення влади», та підпункту «а» пункту 62 та пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ МВС України в місті Києва Терещука О. Д. від 30 січня 2015 року № 59 о/с «Щодо особового складу», в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 (М-127398), старшого інспектора сектору організації дорожнього руху відділу ДАІ з обслуговування Шевченківського району, підпорядкованого Головному управлінню, з органів внутрішніх справ на підставі пункту 10 частини другої статті 3 Закону України від 16 вересня 2014 року № 1682-УІІ «Про очищення влади», підпункту «а» пункту 62 та пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ;
- поновити його на посаді старшого інспектора сектору організації дорожнього руху відділу ДАІ з обслуговування Шевченківського району, підпорядкованого Головному управлінню;
- стягнути з Управління ДАІ ГУ МВС України в м. Києві на його користь грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу;
- стягнути з Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС в м. Києві на його користь грошове забезпечення - премію та інші щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер) за січень 2015 року;
- допустити негайне виконання рішення в частині його поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за один місяць;
- стягнути моральну шкоду в розмірі 486 000,00 грн з МВС України на його користь;
- зобов`язати ГУ НП в м. Києві розглянути питання про прийняття його на службу в органи Національної поліції відповідно до вимог статей перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію України»;
- встановити ГУ МВС України в м. Києві строк в один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили для подання звіту про виконання рішення.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ МВС України ОСОБА_2 від 16 січня 2015 року № 48 о/с «По особовому складу» в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 старшого інспектора сектору організації дорожнього руху відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування Шевченківського району, з органів внутрішніх справ за пунктом 10 частини другої статті 3 Закону України від 16 вересня 2014 року № 1682-УІІ «Про очищення влади», підпункту «а» пункту 62 та пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114.
Визнано протиправним, скасовано наказ начальника ГУ МВС України у м. Києві Терещука О. Д. від 30 січня 2015 року № 59 о/с «Щодо особового складу» в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 (М-127398), старшого інспектора сектору організації дорожнього руху відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування Шевченківського району, з органів внутрішніх справ за пунктом 10 частини другої статті 3 Закону України від 16 вересня 2014 року № 1682-УІІ «Про очищення влади», підпункту «а» пункту 62 та пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору організації дорожнього руху відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування Шевченківського району з дня, наступного після дня його звільнення, тобто із 17 січня 2015 року.
Стягнуто з ГУ МВС України у місті Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 січня 2015 року по 03 листопада 2021 року в розмірі 321 300,00 грн.
Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення  ОСОБА_1 на посаді та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 3 969, 00 грн. 
В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач та МВС України подали апеляційні скарги.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року скасовано в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. У цій частині прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. 
Стягнуто з ГУ МВС України у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 січня 2015 року по 03 листопада 2021 року в розмірі 1 027 272, 63 грн. 
Стягнуто з МВС України на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. 
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач та ГУ МВС України м. Києвізвернулися до Верховного Суду з касаційними скаргами.
Ухвалами Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 вересня та 18 жовтня 2022 року касаційні скарги ОСОБА_1 та ГУ МВС України в м. Києві залишено без руху.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалами від 15 грудня 2022 року повернув касаційні скарги ОСОБА_1 та ГУ МВС України в м. Києві.
ОСОБА_1 подав до Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) заяву (№ 14692/23), у якій скаржився на порушення своїх прав за пунктом 1 статті 6, статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції у зв`язку з відсутністю доступу до суду.
ЄСПЛ за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 у своєму рішенні від 14 березня 2024 року у справі «Пєвнєв та інші проти України» (Case of Pyevnyev and others v. Ukraine), ухваленому за результатами розгляду заяви № 19907/18 та 7 інших заяв (№ 30982/18, № 34489/18, № 47097/18, № 31747/22, № 34178/22, № 50117/22, № 14692/23), об`єднав заяви та оголосив їх прийнятними. Постановив, що ці заяви свідчать про порушення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції у зв`язку з надмірною тривалістю цивільних проваджень та відсутністю у національному законодавстві ефективного засобу юридичного захисту; що упродовж трьох місяців держава-відповідач повинна сплатити заявникам суми, зазначені в таблиці у додатку; ці суми мають бути конвертовані в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу; із закінченням зазначеного тримісячного строку до остаточного розрахунку на зазначені суми нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.
У квітні 2024 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Рейніш Л. В., подав через систему «Електронний суд» до Великої Палати Верховного Суду заяву про перегляд за виключними обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року, постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року та ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 грудня 2022 року у справі № 826/3852/15 з підстави, передбаченої пунктом 3 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме у зв`язку зі встановленням міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.
Обґрунтовуючи наявність підстави для перегляду судового рішення,  ОСОБА_1 посилається на рішення ЄСПЛ від 14 березня 2024 року у справі «Пєвнєв та інші проти України» (Case of Pyevnyev and others v. Ukraine), ухвалене за результатами розгляду заяви № 19907/18 та 7 інших заяв (№ 30982/18, № 34489/18, № 47097/18, № 31747/22, № 34178/22, № 50117/22, № 14692/23).
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 16 квітня 2024 року заяву  ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року, постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року та ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 грудня 2022 року у справі № 826/3852/15 залишено без руху. В ухвалі повідомлено, що заявнику необхідно надати до суду докази, що рішення в цій справі було предметом дослідження у ЄСПЛ (зокрема, копію формуляра заяви, поданої до ЄСПЛ і якій цей суд присвоїв № 14692/23).
22 квітня 2024 року до Великої Палати Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано формуляр заяви, поданої до ЄСПЛ та лист Верховного Суду від 18 вересня 2023 року № 4210/0/2-23.
Відповідно до частини третьої статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення з підстави, визначеної пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до Верховного Суду і розглядається у складі Великої Палати Верховного Суду.
Частиною другою статті 366 КАС України визначено, що протягом п`яти днів з дня після надходження заяви до адміністративного суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 364 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
Якщо в заяві міститься клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, суддя (суддя-доповідач) невідкладно після відкриття провадження у справі постановляє ухвалу про витребування такої копії рішення разом з її автентичним перекладом від органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи (частина сьома статті 366 КАС України).
Заява  ОСОБА_1 подана протягом строку, визначеного пунктом 6 частини першої статті 363 КАС України, та відповідає вимогам, установленим до неї статтями 364, 365 цього Кодексу, а тому перешкод для відкриття провадження за виключними обставинами немає.
На підставі частини сьомої статті 366 КАС України клопотання ОСОБА_1 про витребування копії рішення ЄСПЛ у справі «Пєвнєв та інші проти України» (Case of Pyevnyev and others v. Ukraine) разом з її автентичним перекладом від органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, підлягає задоволенню.
Відповідно до норм Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» справа підлягає витребуванню з Київського окружного адміністративного суду.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 363-366 КАС України, суддя Великої Палати Верховного Суду
УХВАЛИВ:
1. Відкрити провадження за виключними обставинами у справі № 826/3852/15 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Головного управління Національної поліції в м. Києві, третя особа - Київська міська організація Профспілки атестованих працівників внутрішніх справ України, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів.
2. Витребувати від Секретаріату Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини копію рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пєвнєв та інші проти України» від 14 березня 2024 року з її автентичним перекладом українською мовою.
3. Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу № 826/3852/15.
4. Витребувати матеріали касаційного провадження № К/990/24579/22 з Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
5. Копію ухвали надіслати Секретаріату Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, Київському окружному адміністративному суду, Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду, заявнику та разом з копією заяви - іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                        І. В. Желєзний