УХВАЛА

01 квітня 2024 року  
м. Київ

справа №320/28168/23
адміністративне провадження №К/990/9503/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Рибачука А.І.
суддів: Бучик А.Ю., Коваленко Н.В.,
перевіривши касаційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.10.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі №320/28168/23 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії відповідача, що виразились у відмові ОСОБА_1 у видачі довідок станом на 01.01.2022, 01.03.2022, 01.07.2022 та 01.02.2023, із зазначенням основних видів грошового забезпечення, визначених з врахуванням відповідних тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, та додаткових видів грошового забезпечення у відповідних відсотках (в тому числі відповідної премії: з 01.01.2022 - 185%; з 01.03.2022 - 230%; з 01.07.2022 - 270%; з 01.02.2023 - 490%);
- зобов`язати відповідача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, 01.03.2022, 01.07.2022 та 01.02.2023, із зазначенням основних видів грошового забезпечення, визначених з врахуванням відповідних тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, та додаткових видів грошового забезпечення у відповідних відсотках (в тому числі відповідної премії: з 01.01.2022 - 185%; з 01.03.2022 - 230%; з 01.07.2022 - 270%; з 01.02.2023 - 490%).
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25.10.2023, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2024, позовні вимоги задоволено.
11.03.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.10.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі №320/28168/23.
Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право на касаційне оскарження регламентовано положеннями статті 328 КАС України, частиною першою якої визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Такі випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно із якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
При цьому, у частині п`ятій статті 328 КАС України міститься перелік випадків, за яких судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.
Так, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Спір, який виник у цій справі розглядався судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження. Водночас, вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про наявність в цьому випадку обставини, наведеної у підпункті «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Як було зазначено вище, відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. При цьому, виключно у випадках наведених у пунктах 1 - 4 наведеної вище норми процесуального Закону.
Скаржник, обґрунтовуючи право на подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, посилається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування положень статті 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.05.2020 у справі №592/5164/16-а та Верховного Суду України постановах від 14.05.2013 у справі № 21-109а13, від 18.06.2013 у справі        № 21-165а13, від 22.10.2013 у справі № 21-346а13, від 26.02.2013 у справі № 21-5а13, від 04.11.2014 у справі № 21-248а14 та від 31.03.2015 у справі № 21-101а15 щодо наявності підстав для оформлення та видачі оновлених довідок про розмір грошового забезпечення, що подаються до територіальних органів Пенсійного фонду України для проведення перерахунку основного розміру пенсій особам, які звільнені з військової служби з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, зокрема, премії у розмірах, встановлених внутрішніми документами (наказами) керівників військових формувань для діючих військовослужбовців.
Отже, з урахуванням того, що зазначені скаржником постанови Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду України містять висновки щодо питання застосування норм права, порушеного в касаційній скарзі, наведені скаржником доводи касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про наявність обставин, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, що в свою чергу є підставою для відкриття касаційного провадження для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених скаржником на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи, а також для забезпечення сталості та єдності судової практики.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
Керуючись статтями 328, 331, 334, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від  25.10.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі №320/28168/23 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Витребувати із Київського окружного адміністративного суду справу №320/28168/23 за вищевказаним позовом.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

........................

........................

.......................

А.І. Рибачук
А.Ю. Бучик
Н.В. Коваленко,
Судді Верховного Суду