Справа № 344/5832/24 
Провадження № 33/4808/643/24 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. 
розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 травня 2024 року якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з судовий збір. 

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 вчинила керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, за наступних обставин.
Так, 23 березня 2024 року о 00 год. 47 хв. в м. Івано-Франківську по вул. І.Макухи, 41, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer» н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння,зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку, на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Drager», результат огляду становив 1,99 ‰проміле. Від керування транспортним засобом водій відсторонена. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 травня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вважає рішення суду першої інстанції прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, суд допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження та всебічно не з`ясував всіх обставин події.
Зазначає, що судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. 
Вказує, що перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння їй не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. 
Наголошує, що в стані алкогольного сп`яніння не перебувала, вважає показники алкотестера підробленими, оскільки при 1.99 ‰проміле алкоголю це стан сильного алкогольного сп`яніння, а як слідує з відеозаписів вона чітко та впевнено відповідала на всі запитання патрульних. 
Також зазначає, що всупереч Інструкції поліцейські не запропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому лікувальному закладі. 

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце апеляційного розгляду, клопотань від про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавала, не поступало і заяв зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.
При цьому, враховую, що ОСОБА_1 достеменно відомо про перебування справи в Івано-Франківському апеляційному суді, оскільки вона подавала апеляційну скаргу.
Відомості про те, що ОСОБА_1 залучила захисника в апеляційній інстанції, у матеріалах справи відсутні.
Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі. 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.
Твердження апелянта про те, що було порушено його право на захист, оскільки перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння їй не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе не є слушним, оскільки право на захист виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та роз`яснення прав, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції. Працівниками поліції було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката, що підтверджується наявними відеозаписами та про що є відповідна відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 підписала. Тому вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23 березня 2024 року серії ААД № 611601 (а.с. 1) 23 березня 2024 року о 00 год. 47 хв. в м. Івано-Франківську по вул. І.Макухи, 41, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer» н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння,зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку, на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Drager», результат огляду становив 1,99 ‰проміле. Від керування транспортним засобом водій відсторонена. Цим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Обвинувачення є зрозумілим та таким, що не підлягає будь-якому подвійному тлумаченню.
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором взводу 2 роти 1 БУПП в Івано-Франківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Синицею С.Г. з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним. 
ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердила, що їй роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, але від дачі пояснень відмовилася.
Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.
Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 2), не підписана ОСОБА_1 та засвідчує результат тесту, проведеного за допомогою приладу «Аlcotest Drager 6810»- 1,99 ‰проміле, який значно перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле).
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: запах алкоголю з порожнини рота та поведінка яка не відповідає обстановці пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою «Аlcotest Drager 6810», з результатом 1,99 ‰, з результатом огляду ОСОБА_1 погодилась та підписала акт.
Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ПОКЦПЗ ІФ ОР (а.с. 4), вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якої виявлені ознаки сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота та поведінка яка не відповідає обстановці огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшла на місці. Огляд в лікарні не проводився.
На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 10), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано рух транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» н.з. НОМЕР_1 та подальшу його зупинку. Також зафіксовано, як працівники поліції підходять до вказаного транспортного засобу та перевіряють документи у водія ОСОБА_1 . В ході розмови працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці у зв`яжу з виявленими ознаками сп`яніння, на таку пропозицій водій погодилась і повідомила, що не вживала алкоголь. Далі зафіксовано процес проходження огляду на місці за допомогою приладу «Аlcotest Drager 6810». Після проходження огляду працівник поліції запитав ОСОБА_1 чи погоджується вона з результатом огляду - 1,99 ‰ проміле, чи бажає пройти повторний огляд в медичному заклад, ОСОБА_1 погодилась з результатом. Далі працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про складання відносно неї протоколів про адміністративне правопорушення та роз`яснив права та обов`язки які передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також зафіксовано намагання ОСОБА_1 домовитись з працівниками поліції, проте її було попереджено про кримінальну відповідальність за дачу неправомірної вигоди. Після складання процесуальних документів ОСОБА_1 оголосили їх зміст, які вона підписала та отримала копії.
Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. 
За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.
Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Твердження апелянта про те, що всупереч Інструкції поліцейські не запропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому лікувальному закладі не є слушним та спростовується відеозаписами з яких вбачається, що працівники поліції після проходження огляду на місці, з результатом 1,99 ‰ проміле. запропонували ОСОБА_1 пройти повторний огляд у медичному закладі, але від такого остання відмовилась погодившись з результатом огляду на місці.
Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить правильність висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керувала ним у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція. 
Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якої поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, за результатами якого - вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння, погодилась з результатом. 
Оскільки ОСОБА_1 погодилась з результатами огляду, який вона пройшла на місці, поліцейські не мали підстав доставляти її до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається такою, що пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.
Твердження апелянта про те, що вона в стані алкогольного сп`яніння не перебувала і вважає показники алкотестера підробленими, не є слушним, оскільки з відеозаписів вбачається, що саме ОСОБА_1 пройшла огляд на місці з допомогою приладу «Аlcotest Drager 6810» та не висловлювала заперечень з приводу встановленого результату.
Відповідно до частини 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 % проміле алкоголю в крові.
Відповідно до роздруківки із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 2) прилад «Аlcotest Drager 6810» пройшов калібрування 09 листопада 2023 року, в межах передбаченого законодавством терміну.
Також відповідно до переліку спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, Газоаналізатор Drager Alcotest, в тому числі 6810, включений до вказаного переліку.
Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатори Drager Alcotest мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.
Тому доходжу висновку, що показники застосованого спеціального технічного засобу є допустимими доказами.
Отже встановлено, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer» н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, пройшла огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, та встановлено стан сп`яніння, а тому вважаю, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керувала ним у стані сп`яніння.
Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 травня 2024 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        В.В. Повзло