ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року 
м. Київ

справа № 600/341/23-а
адміністративне провадження № К/990/40905/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Білак М.В., 
суддів: Губської О.А., Мацедонської В.Е.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою  ОСОБА_1  
на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року (головуючий суддя - Маренич І.В.)
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року (головуючий суддя - Гонтарук В. М., судді: Матохнюк Д.Б., Біла Л.М.)
у справі № 600/341/23-а
за позовом ОСОБА_1  
до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії
I. РУХ СПРАВИ
1.          У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо невиплати йому суми компенсації у відповідності до Закону України № 2050-III від 19 жовтня 2000 року «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-III);
- cтягнути з Департаменту патрульної поліції суму компенсації відповідно до Закону № 2050-III у розмірі 10 611,85 грн.
2.          Позивач вказав на те, що 29 грудня 2022 року Департаментом патрульної поліції на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року у справі №600/5145/21-а йому виплачено заборгованість по заробітній платі, зокрема, суму доплати до грошового забезпечення у розмірі 50% від грошового забезпечення за періоди з 11 грудня по 31 грудня 2020 року та з 18 лютого 2021 року по день звільнення пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» у розмірі 32 584,43 грн. На думку позивача здійснюючи виплату вказаної заборгованості відповідач всупереч статті 4 Закону № 2050-III не виплатив компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку виплати вказаної суми у тому ж місяці, у якому здійснено виплату заборгованості. 
3.          Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року, в задоволенні позову відмовлено.
4.          Не погоджуючись із рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
5.          Ухвалою Верховного Суду від 25 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою. 
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
6.          Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року у справі № 600/5145/21-а зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 зокрема, суму доплати до грошового забезпечення у розмірі 50% від грошового забезпечення за періоди з грудня 2020 року по день звільнення пропорційно відпрацьованому часу, під час виконання позивачем службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (далі - Постанова № 375). 
7.          На виконання судового рішення відповідач 29 грудня 2022 року здійснив виплату заборгованості в сумі 32 584,43 грн.
8.          Вважаючи, що відповідачем не виплачено компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати, позивач звернувся до суду з цим позовом.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
9.          Суди першої та апеляційної інстанцій, приймаючи оскаржувані рішення, дійшли висновку, що додаткова винагорода на період дії карантину не має систематичного характеру, є тимчасовою виплатою для поліцейських, залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, у зв`язку з чим така винагорода не враховуються до грошового забезпечення (заробітної плати), а тому відсутні підстави для компенсації згідно із приписами Закону № 2050-III.
V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
10.           Позивач у касаційній скарзі зазначив про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування права, а саме частини другої статті 2 Закону № 2050-III відносно доплати, передбаченої пунктом 1 Постанови КМУ від 29 квітня 2020 року № 375 у взаємозв`язку із пунктом 168.5 статті 168 Податкового Кодексу України. 
11. У касаційній скарзі наголошено, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що доплата, передбачена пунктом 1 Постанови № 375, не належить до грошового забезпечення і, відповідно, не входить до переліку доходів, передбачених частиною другою статті 2 Закону №2050-III.
12.           Скаржник наголосив, що суди проігнорували його аргументи щодо того, що відповідач при виплаті спірної доплати застосував до неї положення пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України щодо компенсації ПДФО, які застосовуються виключно до грошового забезпечення.
VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
13.           Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне. 
14.           Спірні правовідносини у цій справі виникли щодо нездійсненням компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків виплати поліцейському доплати до грошового забезпечення, передбаченого Постановою № 375.
15.           Касаційне провадження у справі відкрито на підстав пункту 3 частини четвертої статі 328 КАС України. 
16.           Суди першої та апеляційної інстанцій, приймаючи оскаржувані рішення, дійшли висновку про відсутність підстав для отримання позивачем спірної компенсації.
17.           Верховний Суд погоджується із вказаним висновком з огляду на таке.
18.           Відповідно до пункту 1 Постанови № 375 на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни, зокрема, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлено додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.
19.           Судами попередніх інстанцій встановлено, що саме за невчасну виплату вищенаведеної доплати позивач хотів отримати компенсацію, передбачену Законом № 2050-III.
20.           Згідно із статтею 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру.
21.           Згідно зі статтею 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
22. Відповідно до пункту 3 Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішній справ України 6 квітня 2016 року №260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входить: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
23.           Враховуючи, що спірна доплата була запроваджена Урядом лише на час дії карантину, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій із тим, що ця доплата є додатковою тимчасовою виплатою поліцейським, яка залежить від виконання ними обов`язків, за які держава визначає додаткову винагороду та виплачується пропорційно в розрахунку на місяць. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період. Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичний характер, а її розмір є пропорційним з розрахунку на місяць, що визначається наказом командира (начальника).
24.           Отже, спірна доплата, визначена Постановою № 375, не враховуються до грошового забезпечення (заробітної плати) та щодо такої виплати не здійснюється компенсація відповідно до Закону № 2050-III.
25.           Доводи скаржника щодо застосування при виплаті спірної доплати положення пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України (далі - ПК України) стосовно компенсації податку на доходи фізичних осіб, які застосовуються виключно до грошового забезпечення, є необґрунтованими з огляду на таке.
26.           Відповідно до пункту 168.5 статті 168 ПК України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
27.           Отже, вказана норма визначає спрямування суми податку на доходи фізичних осіб, що вираховується як з грошового забезпечення, так і з інших виплат, зокрема поліцейським. Верховний Суд наголошує, що спірні правовідносини виникли не щодо оподаткування спірної доплати, а стосовно надання державою компенсації у разі її невчасної виплати. При цьому, спеціальним нормативним правовим актом в даному випадку є не ПК України, а Закон № 2050-III, яким визначено вичерпний перелік виплат, що підпадають під таку компенсацію. 
28. Таким чином, колегія суддів Верховного Суду підтримує висновки судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо не здійснення виплати компенсації відповідно до Закону № 2050-III.
29.           Наведені в касаційній скарзі мотиви та доводи не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав уважати, що ними неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права при постановленні оскаржуваних судових рішень.
30. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
31. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 350, 356 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі № 600/341/23-а - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
М.В. Білак
О.А. Губська
В.Е. Мацедонська,
Судді Верховного Суду