ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 р. 	Справа № 520/26898/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022,  по справі № 520/26898/23
за позовом              Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд"  
до              Харківської митниці                      
про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ТРЕНД», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці, в якому просив:
1. Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000447/2 від 04.09.2023 р.
2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ВП Харківська митниця (61003, Харківська обл., місто Харків, вул. Короленка, будинок 16-Б, код ЄДРПОУ ВП: 44017626) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" (61052, м. Харків, пров. Сімферопольський, 6, код ЄДРПОУ 38493680) судовий збір у сумі 8 034,86 грн.
3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ВП Харківська митниця (61003, Харківська обл., місто Харків, вул. Короленка, будинок 16-Б, код ЄДРПОУ ВП: 44017626) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" (61052, м. Харків, пров. Сімферопольський, 6, код ЄДРПОУ 38493680) витрати на оплату професійної правничої допомоги у сумі відповідно до доказів, що додаються до позову та будуть надані додатково згідно ч.7 ст. 139 КАС України.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року позов задоволено.
Скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000447/2 від 04.09.2023 року.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (61003, Харківська обл., місто Харків, вул. Короленка, будинок 16-Б, код ЄДРПОУ ВП: 44017626) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" (61052, м. Харків, пров. Сімферопольський, 6, код ЄДРПОУ 38493680) судовий збір у сумі 8 034 (вісім тисяч тридцять чотири) грн. 86 коп.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (61003, Харківська обл., місто Харків, вул. Короленка, будинок 16-Б, код ЄДРПОУ ВП: 44017626) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" (61052, м. Харків, пров. Сімферопольський, 6, код ЄДРПОУ 38493680) витрати на оплату професійної правничої допомоги у сумі 9000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 та прийняти рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Митного кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними   в справі матеріалами.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Тренд», був зареєстровано у 2012 році. Основною діяльністю позивача є оптова торгівля запасними частинами для автомобілів. Товар закуповується напряму у виробників товарів в Китаї та Європі.
Також судом встановлено, що у вересні 2023 р. позивач ввіз з Китаю на митну територію України запасні частини до автомобілів за контрактом № AR26042023 від 26.04.2023 р., укладеним з виробником товару – «RUIAN WEIDI AUTO SPARE PARTS Co., Ltd.», Китай.
Умовами зазначеного Контракту передбачене наступне, що продавець продає, а покупець купує товар – запасні частини, матеріали для ремонту автомобілів на умовах FOB Нінгбо, Китай.
Асортимент товару визначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього контракту. (п. 1.1 Контракту).
Ціна товару, що поставляється, встановлюється у доларах США за одиницю товару і визначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього Контракту. Ціна товару включає вартість упаковки, маркування, доставки до місця призначення та навантаження на судно, вартість експортних митних процедур, мит, податків, що сплачується при вивезенні (п. 3.2. Контракту).
Згідно інвойсу №WD20230426 від 26.04.2023 р., наданому продавцем, позивач ввіз на митну територію України товар на загальну суму 26 950,00 доларів США.
04.09.2023 р. для митного оформлення товару позивач надав до відповідача митну декларацію № 23UA807200011522U84.
Декларантом було заявлено митну вартість товару за 1 методом (вартість товару за контрактом + витрати на транспортування товару до кордону України).
В графі 12 митної декларації «відомості про вартість» позивач зазначив митну вартість товару – 1 069 862,32 грн., яка вираховується шляхом додавання вартості товару за інвойсом до витрат на транспортування товару до кордону України наступним чином:
1069892,32 = 985 523,77 грн. (вартість товару 26950,00 дол. х 36,5686 грн. – курс НБУ на 04.09.2023р.) + 84 368,55 грн. (витрати на транспортування товару до кордону).
1069892,32 : 36,5686 = 29 257,13 дол. США – митна вартість товару.
На підтвердження митної вартості товару позивач надав до митниці наступні документи, а саме: 1. Декларацію митної вартості; 2. Контракт № AR26042023 від 26.04.2023 р.; 3. Інвойс №WD20230426 від 26.04.2023 р.; 4. Пакувальний лист б\н до інвойсу від 26.04.2023 р.; 5. Платіжне доручення № 000954721 від 01.05.2023р.; 6. Платіжне доручення № 001010784 від 28.06.2023р.; 7. Сертифікат про походження товару форма від 26.07.2023 р.; 8. Експортну митну декларацію постачальника № 310120230517689930 від 07.07.2023 р.; 9. Коносамент № HYSF2023060728BB від 27.06.2023 р.; 10. Міжнародну товарно-транспортну накладну CMR б\н від 28.08.2023р.; 11. Договір про транспортне - експедиторське обслуговування № ЄФ568023 від 07.02.2023 р., укладений між експедитором та ТОВ «Авто Тренд»; 12. Довідку про витрати на транспортування вантажу №6126 від 29.08.2023 р.; 13. Рахунок щодо сплати вартості перевезення № 5875 від 28.08.2023 р.
04.09.2023 р. декларантом від митниці було отримано повідомлення, в якому зазначалось наступне: «В зв`язку з надходженням до ВКМВ запиту щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару, в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів. У відповідності до вимог п.5 ст.55 та п.4 ст.57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Відповідно до вимог статей 52, 58 МКУ декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність: 1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві; 4) відносин пов`язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів; На виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації;(Транспортно-експедиційні рахунки, заявки перевезення, договори тощо) - каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення (походження) з перекладом на вимоги ст. 254 Митний кодекс України - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476. В зв`язку із спрацюванням профілю ризику АСАУР «Інспектор2006» необхідно надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.»
Декларант листом від 04.09.2023 року № 3 надіслав до Харківської митниці заявку на транспортування та експедирування контейнерів № 6126 від 27.06.2023 р.
За результатами проведеного контролю митної вартості товару відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товару, відповідно до якого митна вартість товару позивача визначена митницею за 2 методом на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС (митна декларація №UA205050/2023/46225 від 04.07.2023).
Рівень митної вартості становить 7,13 дол. США за кг. Рішення про визначення митної вартості товарів містило митну вартість товару у розмірі 85 595,65 дол. США (графа 30 рішення). Відповідачем було збільшено митну вартість товару на 56 595,65 дол. США (на 2 069 702,92 грн.) в порівнянні з заявленою позивачем.
Розрахунок митної вартості товару у розмірі 85595,65 дол. США: - у графі 30 Рішення про коригування митної вартості зазначено митну вартість товару у розмірі 7,13 дол. США за 1 кг товару; - у графі 23/24 Рішення про коригування митної вартості вага товару становить 12005 кг. Митна вартість – 12005 * 7,13 = 85 595,65 дол.США.
Окрім іншого судом встановлено, що в п. 33 Рішення митний орган зазначив наступне: «У відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленим декларанту.
Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст.: 54, 55, 57, 58, 59 Митного кодексу України: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема : -сума оплати Swift не відповідає суми МД; -рахунок №WD20230426 від 26.04.2023 в поганої якості (не читаємо); -декларантом підприємства було не надано до митного оформлення митну декларацію країни відправлення; -декларантом не доведено правильність розподілу транспортних витрат: в наданих рахунках на оплату відсутня інформація щодо вартості експедиторських витрат за межами митної території України, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості; -відсутні каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; -надано Заявку №6126, але в неї відсутні підпис відповідальної особи та печатка експедитора, а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ, та відмовою декларанта надати додаткові документи щодо митної вартості;
2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари. Джерелом інформації для даного Рішення по товару є наявна у митного органу цінова інформація у ЄАІС та АСМО Інспектор на ідентичний товар, оформлений зазначеним суб`єктом в митниці, зокрема того ж самого виробника, тієї ж саме торгової марки, на таких саме комерційних умовах у максимально наближений час, по ціні угоди за першим методом (ДМВ1): МД №UА 205050/2023/46225 від 04.07.2023.
При прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476. Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів) у відповідності до статті 59 МК України. Розрахунок митної вартості складає: товар 1) 7,13 дол.США/кг. Вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом наведено у електронному повідомленні декларанту..»
04.09.2023 р. на підставі рішення про коригування митної вартості товару, відповідачем також видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000502.
Позивач не погодився із завищенням митної вартості і звернувся до відповідача з проханням про випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання згідно із ч.7 ст.55 МКУ.
Відповідно до ч.7 ст. 55 МКУ позивач надав відповідачу нову митну декларацію № 23UA807200011558U20 від 04.09.2023 р. та додатково сплатив мито у розмірі 103011,03 та ПДВ у розмірі 432646,36 грн. Разом 535 657.39 грн. (відповідно до гр. 47 митної декларації, СП 55).
Відповідач здійснив митне оформлення товару з відміткою в гр. 48 митної декларації «відстрочення платежів до 03.12.2023 р.» згідно із ч.7 ст.55 МКУ.
18.09.2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою № 18/09-02, в якій просив скасувати рішення про коригування митної вартості товару.
В обґрунтування заявленої митної вартості позивач додатково надав відповідачу роз`яснення щодо складової митної вартості та документи, а саме: 1. Інвойс (рахунок) №WD20230426 від 26.04.2023 р. на суму 26950,00 дол США гарної якості; 2. Акт звірки розрахунків; 3. Експертна митна декларація № 310120230517689930 з перекладом на українську мову; 4. Заявка на транспортування та експедирування контейнерів № 6126 від 27.06.2023р.; 5. Акт виконаних робіт № 6104 від 04 вересня 2023 р., укладений між ТОВ «Авто Тренд» та експедитором; 6. Платіжне доручення № 11499 від 07.09.2023 р. р. про оплату послуг експедитора; 7. Лист-довідка експедитора № 6126 від 15.09.2023р.; 8. Інвойс (рахунок) №WD20230426 від 26.04.2023 р. на суму 27585,00 дол. США.
Листом від 25.09.2023 року відповідач відмовив позивачу в скасуванні рішення про коригування митної вартості.
Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів необґрунтоване та прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно із ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Частиною першою статті 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватись як електронні документи, так і документи на паперовому носії, або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Відповідно до ч. 6 ст. 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом, Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Відповідно до ч. 5 ст. 58 МК України «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщується через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
За приписами п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах ч. 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт), або документ, який його замінює та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Колегія суддів зазначає, що з аналізу наведених вище норм вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Вищенаведений перелік документів є обов`язковим для надання при митному оформленні товару.
Вказана позиція суду щодо обов`язковості надання нормативно визначеного пакету документів узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.08.2019 у справі № 826/19400/15 (адміністративне провадження №К/9901/4716/18).
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема,:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органів доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки на оплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору; виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення з перекладом та проведенням верифікації митної декларації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.
Судовим розглядом встановлено, що при ухваленні спірних рішень митний орган посилався на те, що надані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містили розбіжності. Проте, контролюючий орган не вказав яким чином зазначене впливає на правильність визначення митної вартості.
Колегія суддів зазначає, що з аналізу наведених вище положень вбачається, що відповідач має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Колегія суддів звертає увагу, що наявність у відповідача обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, який вплив цих розбіжностей на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.
Обов`язок доведення обґрунтованості сумніву щодо митної вартості митним органом визначено в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №809/278/17.
Суд зазначає, що митниця має право витребувати тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ч. 3 ст.53 МКУ.
Враховуючи вищевикладене, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за основним (першим) методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Судовим розглядом встановлено, що підстави, вказані в гр. 33 оскаржуваного рішення не містять обґрунтованих зауважень до наданих декларантом документів, які вплинули на правильність визначення митної вартості товару. Документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, містять усі данні, необхідні для визначення митної вартості за 1 методом, обраним декларантом.
Крім того, суд зазначає, що відповідач при винесенні рішення про коригування митної вартості товарів застосував другий метод (за ціною договору щодо ідентичних товарів) визначення митної вартості. Умови застосування цього методу передбачені ст. 59 МКУ.
Відповідно до «Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів», затверджених Наказом Міністерства фінансів України 24.05.2012 № 598 посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
Також відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у Постанові від 27 липня 2018 року по справі N 809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Як встановлено судовим розглядом, зі змісту графи 33 рішення вбачається, що відповідач посилається на сторонню митну декларацію, яка стала джерелом інформації для прийняття рішень, а саме: - митна декларація №UА 205050/2023/46225 від 04.07.2023.
Однак у спірному рішенні окрім номера та дати митної декларації, на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено.
Застосування митницею ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд вважає необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.
Колегія суддів зауважує, що відповідач при визначенні митної вартості товару виходив з наявності підстав застосування резервного методу, виходячи з ваги товару без врахування особливостей окремих товарних позицій та відповідно, їх різної ціни за одиницю.
Окрім того, митним органом при визначені вартості не були враховані особливості та найменування товару, а саме: товар у виробника має вартість з розрахунку за штуку, при таких умовах не можливо здійснювати розрахунок вартості виключно з урахуванням загальної маси товару; вартість товару митним органом визначена за кг. без врахування кількості товару в штучному вигляді.
Такий метод визначення вартості за масою товару також не враховує наступні данні: найменування отриманого товару та інші індивідуальні ознаки кожного з товарів.
Враховуючи вищенаведене, судова колегія зазначає, що застосований відповідачем метод для визначення митної вартості виключно з урахуванням загальної маси товару не відповідає вимогам ст. ст. 49, 50, 55, 58-63 МКУ.
Крім того, колегія суддів зазначає, що в рішенні митний орган вказав, що «сума оплати SWIFT не відповідає сумі митної декларації», у зв`язку з чим суд наголошує, що до винесення Рішення про коригування митної вартості митний орган у надісланому повідомлені не вимагав у декларанта роз`яснень з цього приводу.
Також, судом встановлено, позивачем до митниці разом с заявою № 18/09-2 від 18.09.2023 р., поданою в рамках ст. 55 МКУ, було надано відповідне роз`яснення, а також додаткові документи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач - ТОВ «Авто Тренд», у продавця замовив 5 позицій товару та отримав інвойс №WD20230426 від 26.04.2023 р. на суму 27 585,00 дол. США. В інвойсі вказані замолені позиції, їх фото та вартість.
01.05.2023 р. було сплачено 8 925,00 дол. США, платіжне доручення про оплату було надано до митниці під час митного оформлення товару. 28.06.2023 р. було сплачено 18 660,00 дол.США, платіжне доручення було надано до митниці під час митного оформлення товару. Разом передплата склала 27 585,00 дол. США.
Пізніше з`ясувалось, що постачальник не може все виготовити до необхідного часу. Постачальник здійснив поставку 4 позицій товару на суму 26 950,00 доларів США, тобто без вартості п`ятої позиції на суму 635,00 доларів США (27 585,00 – 635,00 = 26950,00). При підготовці документів для відвантаження Продавець вніс зміни в інвойс № WD20230426 від 26.04.2023 р. та вказав в ньому ті позиції, які було виготовлено та відвантажено.
Отже, судом встановлено, що на даний час є певна сума передплати, на підтвердження чого позивачем до митниці також було надано акт звірки розрахунків станом на 12.09.2023 р..
Таким чином суд зазначає, що поставлена партія товару у сумі 26 950,00 дол. США була повністю оплачена ТОВ «Авто Тренд» та до митниці було надано платіжні доручення на підтвердження оплати.
Також колегія суддів зазначає, що згідно митної декларації країни відправлення сума поставки складає 26 950,00 доларів США, кількість шт. -7000,00 що повністю співпадає з інвойсом, на підставі якого здійснювалося розмитнення товару.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в наданих позивачем документах відсутні будь-які розбіжності.
З приводу того, що в рішенні митний орган вказав «рахунок №WD20230426 від 26.04.2023 в поганої якості (не читаємо)», суд зазначає, що оскільки інспектор митниці не звертався до декларанта з приводу поганої якості документа, то позивач - ТОВ «Авто Тренд», не мав можливості надати його ще раз до винесення рішення. Рахунок №WD 20230426 від 26.04.2023 р. гарної якості було надіслано до митниці разом с Заявою № 18/09-2 від 18.09.2023 р., що підтверджується матеріалами справи.
В рішенні митний орган вказав, що "декларантом підприємства не було надано до митного оформлення митну декларацію країни відправлення», однак судом встановлено, що митну декларацію країни відправлення було надано декларантом до митниці, про що зазначено в гр. 44 митної декларації 23UA807200011522U4.
Також, в картці відмови в переліку документів, наданих до митниці, є митна декларація країни відправлення № 310120230517689930. Крім того, разом с Заявою № 18/09-2 від 18.09.2023 р. позивачем було надано до відповідача копію митної декларації країни відправлення № 310120230517689930 з перекладом на українську мову.
Щодо твердження відповідача, що «декларантом не доведено правильність розподілу транспортних витрат: в наданих рахунках на оплату відсутня інформація щодо вартості експедиторських витрат за межами митної території України, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості», судова колегія зазначає, що декларантом серед іншого до митниці було подано рахунок експедитора ТОВ «Євро Форвардінг» № 5875 від 28 серпня 2023 та довідку про транспортні витрати № 6126 від 29.08.2023 р., в яких вказана вартість транспортно-експедиторського обслуговування за межами території України і ці витрати були враховані у складі митної вартості товару.
З наведеного вище вбачається, що твердження митного органу «в наданих рахунках на оплату відсутня інформація щодо вартості експедиторських витрат за межами митної території України» є необґрунтованими.
Судовим розглядом встановлено, що після розмитнення та доставки товару на склад, ТОВ «Авто Тренд» було оплачено послуги експедитора та підписано акт виконаних робіт, а також отримано від експедитора лист-довідку на підтвердження транспортних витрат. Додатково на підтвердження вартості перевезення та експедиторських послуг до митниці разом с Заявою 18/09-2 від 18.09.2023 р. позивачем було надано акт виконаних робіт № 6104 від 04 вересня 2023 р., платіжне доручення № 11499 від 07.09.2023 р., лист-довідку № 6126 від 15.09.2023р. та заявку на транспортування та експедирування контейнерів № 6126 від 27.06.2023 р.
У листі-довідці № 6126 від 15.09.2023р. ТОВ «Євро Форвардінг» підтвердив, що «за коносаментом HYSF2023060728B та міжнародною автотранспортною накладною CMR б/н від 28.08.2023 р., відповідно до умов договору про транспортно-експедиторське обслуговування № ЄФ568023 від 07.02.2023 р., транспортні витрати з доставки товару вагою брутто 12 574 кг. від постачальника RUIAN WEIDI AUTO SPARE PARTS Co., Ltd. (China) для ТОВ «Авто Тренд» за маршрутом: Ningbo, China до кордону України м/п Ягодин складають 84 368,55 грн., в тому числі експедиторські витрати за межами митної території України. Транспортно-експедиційні послуги у розмірі 84 368,55 грн. повністю оплачені ТОВ «Авто Тренд»».
Також окремо в заяві № 18/09-2 від 18.09.2023 р. позивачем було надано наступне роз`яснення - в одному контейнері № MSKU9214668 перевозилося дві партії товару від різних постачальників. Вага брутто товару від постачальника RUIAN WEIDI AUTO SPARE PARTS Co., Ltd. згідно пакувального листа та СМR складає 12 574 кг. Експедитор в довідці вказав вартість транспортних витрат до кордону України з перевезення усього контейнера MSKU9214668 – 146 494,91 грн., а потім розподілив витрати пропорційно вазі товару. Вартість транспортних витрат до кордону України товару, що постачався від RUIAN WEIDI AUTO SPARE PARTS Co., Ltd., склала 84 368,55 грн.
Враховуючи вищенаведене, судова колегія зазначає, що сума витрат на транспортування товару до кордону України в розмірі 84 368,55 грн. підтверджена повністю наступними документами, а саме: довідкою про витрати на транспортування вантажу №6126 від 29.08.2023 р., виданою експедитором; рахунком-фактурою щодо сплати вартості перевезення № 5875 від 28 серпня 2023; договором про транспортне - експедиторське обслуговування № ЄФ568023 від 07.02.2023 р., укладеним між експедитором та ТОВ «Авто Тренд»; коносамент № HYSF2023060728BB від 27.06.2023 р.; міжнародною товарно-транспортною накладною CMR б\н від 28.08.2023р.; заявкою на транспортування та експедирування контейнерів № 6126 від 27.06.2023; актом виконаних робіт № 6104 від 04 вересня 2023 р., укладеним між ТОВ «Авто Тренд» та експедитором; платіжним доручення № 11499 від 07.09.2023 р. про оплату послуг експедитора; листом-довідкою від експедитора № 6126 від 15.09.2023 р.
Стосовно зауваження відповідача про те, що декларантом не надано каталогів, специфікацій, прайс-листів від виробника товару, суд зазначає, що По перше - складання специфікації не передбачено умовами контракту з виробником; по-друге, згідно ст. 53 МК України документи щодо вартісних характеристик від виробника товару (прайс-листи, каталоги, тощо) надаються імпортером при їх наявності. Надання цих документів не передбачено ч. 2 ст. 53 МК України як обов`язкове, в тому числі і тому, що ці документи відсутні у розпорядженні декларанта, і тільки від доброї волі постачальника залежить їх отримання. Але, якщо постачальник китайське підприємство, то отримання таких документів значно ускладняється також мовними бар`єрами (ці документи будуть китайською мовою), а також різницею у ділових та бізнес звичаях. Крім того, товар придбався напряму у виробника товару та виготовлявся на замовлення, ціна товару визначалася конкретно для ТОВ «Авто Тренд» виходячи з кількості та найменування замовленого товару. Постачальник не надіслав ТОВ «Авто Тренд» таких документів, тому надати їх до митниці позивач не мав можливості, про що і зазначив у заяві № 18/09-2 від 18.09.2023 р.
Щодо вимоги інспектора митниці про надання додаткових документів, вказаних у ч. 3 ст. 53 МКУ судова колегія зазначає, що вони надаються тільки при їх наявності, і про це прямо вказано в ст. 53 МКУ. Ненадання цих документів автоматично не призводить до корегування митної вартості товарів у випадку наявності інших обов`язкових та додаткових документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості. В листі декларанта, поданого до митниці 04.09.2023 р., було зазначено з яких причин позивач не може надати всі документи, перелічені в ч.3 ст. 53 МКУ.
Коелгія суддів наголошує, що числові складові митної вартості підтверджуються позивачем наступними документами: 1. Декларація митної вартості; 2. Контракт № AR26042023 від 26.04.2023 р.; 3. Інвойс №WD20230426 від 26.04.2023 р.; 4. Пакувальний лист б\н до інвойсу 26.04.2023 р.; 5. Платіжне доручення № 000954721 від 01.05.2023р.; 6. Платіжне доручення № 001010784 від 28.06.2023р.; 7. Сертифікат про походження товару форма від 26.07.2023 р.; 8. Експортна митну декларацію постачальника № 310120230517689930 від 07.07.2023 р. з перекладом на українську мову; 9. Коносамент № HYSF2023060728BB від 27.06.2023 р.; 10. Міжнародна товарно-транспортну накладна CMR б\н від 28.08.2023р.; 11. Договір про транспортне - експедиторське обслуговування № ЄФ568023 від 07.02.2023 р., укладений між експедитором та ТОВ «Авто Тренд» 12. Довідка про витрати на транспортування вантажу №6126 від 29.08.2023 р.; 13. Рахунок щодо сплати вартості перевезення № 5875 від 28.08.2023 р.; 14. Лист ТОВ «Авто Тренд» від 04.09.2023 р.; 15. Заява № 18/09-2 від 18.09.2023 р.; 16. Заявка на транспортування та експедирування контейнерів № 6126 від 27.06.2023р.; 17. Рахунок щодо сплати вартості перевезення № 5875 від 28.08.2023 р.; 18. Акт звірки розрахунків; 19. Акт виконаних робіт № 6104 від 04 вересня 2023 р., укладений між ТОВ «Авто Тренд» та експедитором; 20. Платіжне доручення № 11499 від 07.09.2023 р. про оплату послуг експедитора; 21. Лист-довідка експедитора № 6126 від 15.09.2023р.; 22. Інвойс (рахунок) №WD20230426 від 26.04.2023 р. на суму 27585,00 дол. США.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що подані позивачем документи не містили розбіжностей щодо вартісних та кількісних показників оцінюваного товару, також ознаки підробки документів відсутні й усі відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості та ціни, що сплачена за товар, у документах наявні, тому оцінка митним органом відомостей у поданих документах як таких, що містять розбіжності, не відповідає фактичним обставинам справи, а отже вимоги позивача є законними та обгрунтованими.
Доводів щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу апеляційна скарга не містить, тому рішення Полтавського окружного адміністративного суду в даній частині перегляду не підлягає
Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суд   апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000447/2 від 04.09.2023 р є протиправним,   у зв`язку з чим   підлягає скасуванню.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що  відповідачем не вказані та не обґрунтовані обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих позивачем документів та не доведено, що заявлені позивачем відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними. 
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023  - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта, спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням. 
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.  
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 по справі № 520/26898/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	Л.В. Любчич    С.П. Жигилій