ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 р.	Справа № 440/849/24	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.02.2024, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 04.03.24 року по справі № 440/849/24
          за позовом      ОСОБА_1  
          до      ІНФОРМАЦІЯ_1              
          про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просила суд: 
- визнати протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене листом №6/366 від 15.12.2023 року, щодо відмови у підготовці та наданні довідки для ОСОБА_1 про проживання з чоловіком ОСОБА_2 у місцевостях, де була відсутня можливість працевлаштуватися за спеціальністю, встановленого зразка, передбаченого додатком № 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати ОСОБА_1 довідку встановленого зразка, передбаченого додатком № 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, про проживання дружини військовослужбовця ОСОБА_1 з 24.08.1979 по 01.09.1981 рр. з чоловіком військовослужбовцем ОСОБА_2 в місцевостях (Чехословаччина), де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю.
В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідач безпідставно відмовив у видачі довідки, передбаченої додатком № 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, внаслідок чого до страхового стажу позивача не зараховано період її перебування за місцем служби чоловіка у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування, а саме: з 12.09.1977 по 01.09.1978, з 24.08.1979 по 01.09.1981, з 21.07.1982 по 01.10.1982.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене листом №6/366 від 15.12.2023 року, щодо відмови у підготовці та наданні довідки про проживання з чоловіком ОСОБА_2 у місцевостях, де була відсутня можливість працевлаштуватися за спеціальністю, встановленого зразка, передбаченої додатком № 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області довідку встановленого зразка, передбаченого додатком № 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, про проживання дружини військовослужбовця ОСОБА_1 з 12.09.1977 по 01.09.1978, з 24.08.1979 по 01.09.1981, з 21.07.1982 по 01.10.1982 з чоловіком військовослужбовцем ОСОБА_2 в місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що довідки видаються лише, якщо дружинам військовослужбовців (крім строкової служби) до загального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком, не вистачає якогось строку, але не більше 10 років. Якщо ж особа отримує пенсію, то довідка не видається, а додатковий стаж до вже призначеної пенсії не зараховується. Проте питання, чи отримує позивачка пенсію, судом не з`ясовано. 
Відповідно до частини другої рункту 13 Порядку №637, для дружини військовослужбовця, звільненого з служби, період проживання до 1 січня 2004 р. з чоловіком у місце була відсутня можливість її працевлаштування за підтверджується довідкою (додаток 4), виданою територіальний центром комплектування та соціальної підтримки на підставі особової справи військовослужбовця, звільненого з військової служби, та інших документів, які підтверджують зазначений період.
В особовій справі чоловіка позивачки відомості про неможливість ц праце влаштуватися за спеціальністю відсутні. Повну копію трудової книжки вона ні до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ані до суду не надала.
Представник відповідача вважає, що вимога про зобов`язання підготувати на надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку встановленого зразка про проживання ОСОБА_1 в місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю не ґрунтується на положеннях законодавства, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_4 подає документи до ГУ ПФУ лише в випадках, передбачених Законом і Положенням № 530, в порядку, передбаченому постановою № 3-1. У випадках, передбачених законодавством, довідки видаються заявникам, тим більше, що позивачка на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області не перебуває (не встановлено судом). 
Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що просила зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 підготувати та надати їй, ОСОБА_1 , довідку встановленого зразка, передбаченого додатком № 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, про проживання дружини військовослужбовця ОСОБА_1 з 24.08.1979 по 01.09.1981 рр. з чоловіком військовослужбовцем ОСОБА_2 в місцевостях (Чехословаччина), де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю.
Крім того, у рішенні суду першої інстанції не йдеться про призначення пенсії позивачу, а лише про виконання державного органу зазначеної у законодавстві дії - видати довідку, якої підтвердити факт проживання з чоловіком військовослужбовцем в місцевостях , де не було можливості позивачу працевлаштуватися за спеціальністю. Такий обов`язок відповідача визначено у п.13. постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Позивач наголошує, що жодної згадки про необхідність ІНФОРМАЦІЯ_6 перевіряти наявний стаж роботи заявниці, факт призначення чи непризначення пенсії в законодавстві не міститься, оскільки це є компетенцією органів Пенсійного фонду України.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 12.07.1975 позивач ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) уклала шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 12.07.1975 /а.с.6/.
Згідно довідки ВЧ польова пошта НОМЕР_2 № 797 від 01.10.1982, виданої ОСОБА_1 , з 12.09.1977 по 01.09.1978, з 24.08.1979 по 01.09.1981, з 21.07.1982 по 01.10.1982 вона не працювала у зв`язку з тим, що перебувала за кордоном за місцем служби чоловіка. Довідка містить печатку військової частини та підписано в.о. начальника штабу ВЧ ПП НОМЕР_2 /а.с. 10/.
Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленим листом №6/366 від 15.12.2023 року, прийнятим за наслідками розгляду звернення позивачки, їй відмовлено у підготовці та наданні довідки про проживання з чоловіком ОСОБА_2 у місцевостях, де була відсутня можливість працевлаштуватися за спеціальністю, встановленого зразка, передбаченого додатком № 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року /а.с. 14/.
Відмова обґрунтована тим, що заявницею не надано належних доказів неможливості її працевлаштування у спірному періоді, не надано інформації щодо отримання нею пенсії. Крім того, відповідач посилався на пункт 9 наказу Міністра оборони колишнього СРСР № 27 від 15.01.1990 (згідно роз`яснень Мінсоцполітики), яким передбачено, що дружинам військовослужбовців, що мають необхідний для призначення пенсії стаж роботи (20 років і більше), довідки не видаються.
Позивач не погодилася із такою відповіддю та звернулася до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмова ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлена листом №6/366 від 15.12.2023 року у підготовці та наданні довідки про проживання позивачки з чоловіком ОСОБА_2 у місцевостях, де була відсутня можливість працевлаштуватися за спеціальністю з посиланням на недостатність доказів є необґрунтованою.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII дружинам (чоловікам) військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, до загального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком зараховується період проживання разом з чоловіком (дружиною) в місцевостях, де не було можливості працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.
Згідно з пунктом «з» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, до стажу роботи зараховується також період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.
Пунктом 13 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року в редакції від 27.09.2022 /далі - Порядок № 637/ період проживання дружини військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками (додаток 4), виданими командирами (начальниками) військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, підприємств, установ і організацій, або довідками, що видаються територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
При цьому для дружини військовослужбовця, звільненого з військової служби, період проживання до 1 січня 2004 р. з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідкою (додаток 4), виданою територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на підставі особової справи військовослужбовця, звільненого з військової служби, та інших документів, які підтверджують зазначений період.
Аналізуючи наведені норми, колегія суддів вважає, що за загальним правилом, проживання дружини військовослужбовця з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками, виданими командирами (начальниками) військових частин, військових навчальних закладів.
В той же час, запроваджено окрему процедуру підтвердження проживання дружини військовослужбовця у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю до 01.01.2004. Такі обставини підтверджуються довідками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що на підтвердження факту проживання ОСОБА_1 з 24.08.1979 по 01.09.1982 рр. з чоловіком військовослужбовцем ОСОБА_2 в місцевостях (Чехословаччина), де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю відповідачу та до суду позивачем надано:
- копію свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 12.07.1975 /а.с. 6/;
- копію свідоцтва про народження дочки від 13.07.1981 /а.с.6/;
- копію диплому про освіту ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ) № 310 від 03.07.1975 року /а.с. 7/;
- копію витягу з трудової книжки ОСОБА_1 /а.с. 8-9/;
- копію довідки ВЧ польова пошта НОМЕР_2 № 797 від 01.10.1982, виданої ОСОБА_1 про те, що з 12.09.1977 по 01.09.1978, з 24.08.1979 по 01.09.1981, з 21.07.1982 по 01.10.1982 вона не працювала у зв`язку з тим, що перебувала за кордоном за місцем служби чоловіка /а.с. 10/. Довідка містить печатку військової частини та підписано в.о. начальника штабу ВЧ ПП НОМЕР_2 ;
- копію довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.08.2023 № 9/1/122, виданої на підставі особової справи ФП - 57168 про те, що ОСОБА_2 згідно даних його послужного списку проходив дійсну військову службу з 14.11.1969 по 22.07.1993 у різних військових підрозділах /а.с. 11/.
Вищенаведеними письмовими доказами, поясненнями позивачки та показами свідка у повній мірі підтверджується факт проживання ОСОБА_1 з 12.09.1977 по 01.09.1978, з 24.08.1979 по 01.09.1981, з 21.07.1982 по 01.10.1982 з чоловіком військовослужбовцем ОСОБА_2 в місцевостях (Чехословаччина), де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю.
Колегія суддів звертає увагу, що організацію соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів та членів їх сімей згідно пункту 8 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (далі - Положення № 154) забезпечують територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Згідно цього ж пункту Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки ведуть облік осіб, звільнених з військової служби із Збройних Сил в запас або у відставку (далі - особи, звільнені з військової служби), які проживають на відповідній території, для оформлення документів, що додаються до пенсійної справи відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”; забезпечують підготовку та подання документів, необхідних для призначення органами Пенсійного фонду України пенсій особам, звільненим з військової служби (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” у порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки; надають довідки дружинам (чоловікам) військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, про період проживання разом з чоловіком (дружиною) в місцевостях, де не було можливості працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років, для його зарахування до загального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком.
Отже, саме на відповідача покладено обов`язок щодо збору, аналізу та витребування відповідної інформації необхідної для оформлення подання до органу Пенсійного фонду України відповідної довідки про період перебування позивачки, як дружини військовослужбовця з чоловіком військовослужбовцем в місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю для обрахунку пенсії.
Колегія суддів доходить висновку, що відмова ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлена листом №6/366 від 15.12.2023 року у підготовці та наданні довідки про проживання позивачки з чоловіком ОСОБА_2 у місцевостях, де була відсутня можливість працевлаштуватися за спеціальністю з посиланням на недостатність доказів є необґрунтованою.
Посилання ж відповідача в апеляційній скарзі на ненадання позивачкою інформації щодо призначення/отримання пенсії та її виду, на думку суду, не відповідає наданим ІНФОРМАЦІЯ_1 повноваженням, що визначені Положенням № 154.
Позаяк зарахування чи відмова у зарахуванні періодів до стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду в межах їхніх повноважень, тому твердження відповідача про неможливість надання спірної довідки в разі наявності у особи страхового стажу 20 років колегією суддів не беруться до уваги.   
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене листом №6/366 від 15.12.2023 року, щодо відмови позивачці у підготовці та наданні довідки про проживання з чоловіком ОСОБА_2 у місцевостях, де була відсутня можливість працевлаштуватися за спеціальністю, встановленого зразка, є протиправним та підлягає скасуванню.
На переконання колегії суддів для належного та ефективного захисту порушеного права позивача необхідно зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області довідку встановленого зразка, передбаченого додатком № 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, про проживання дружини військовослужбовця ОСОБА_1 з 12.09.1977 по 01.09.1978, з 24.08.1979 по 01.09.1981, з 21.07.1982 по 01.10.1982 з чоловіком військовослужбовцем ОСОБА_2 в місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 року по справі № 440/849/24 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 по справі № 440/849/24  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    О.М. Мінаєва   	
Повний текст постанови складено  18.06.2024 року