КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

Головуючий у суді першої інстанції Лебідь В.В.
Єдиний унікальний номер справи №  373/280/24
Апеляційне провадження №22ц/824/8728/2024
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
06 червня  2024 року                                                                                        м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 головуючого судді - Мережко М.В.,
 суддів                       -  Поліщук Н.В., Соколової В.А.,
            секретар                   -  Кролівець О.А. 
Розглянув  у відкритому судовому засіданні в м. Києві (в режимі відеоконференції)   цивільну справу  за  апеляційною  скаргою  Акціонерного товариства  Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного  суду  Київської області від 12 лютого 2024 року у  справі за позовом Акціонерного товариства  Комерційний банк «ПриватБанк»  до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Заслухав доповідь судді апеляційного суду, дослідив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги, 
В с т а н о в и в :
 
  У лютому  2024 року позивач  подав  зазначений  позов.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач  ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 20 жовтня 2016 року . 
У зв`язку з порушенням зобов`язання за кредитним договором відповідач станом  02 січня 2024 року  має заборгованість у розмірі 43255,51 грн  , що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 35093,25 грн , та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 8162, 26  грн .
У позові просив:
- стягнути з  ОСОБА_1   на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20 жовтня 2016 року  станом на 02 січня 2024 року  у розмірі 43255, 51 грн, що складається із заборгованості за «тілом» кредиту в розмірі 35093 , 25 грн , заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 8162, 26  грн; 
- стягнути  судові витрати в розмірі 3028 грн.
Ухвалою судді Переяслав-Хмельницького  міськрайонного  суду  Київської області    від 12 лютого 2024 року   відмовлено у відкритті провадження  з підстав  п.3 ч.1  ст. 186 ЦПК України (у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав).
Не погоджуючись з ухвалою  судді,   позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» подав  апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу,  направити справу до суду першої інстанції для  вирішення питання про відкриття провадження. У скарзі зазначав, що суд неповно з`ясував обставини  справи. Крім того  у скарзі  зазначає, що суд  не врахував, що до позовної заяви  в даній справі,  позивач надав   всі докази,  відсутність яких  стала  підставою для відмови у позові  у справі за  позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості  (справа № 373/ 2063/23).
Відповідно до  ст. 44  ЦПК України,  особи , які  беруть участь у справі  зобов`язані  добросовісно  здійснювати свої процесуальні  права і виконувати  процесуальні обов`язки.
Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України  сторони  були своєчасно     повідомлені про день та час розгляду справи на   06 червня  2024 року  за адресами, які були зазначені в матеріалах справи, Заяв щодо зміни  місця проживання  або місцезнаходження від   апелянта  не надходило.  У справі приймав участь представник  позивача в режимі відеоконференції. 
Відповідно до ст. 372 ЦПК  України  суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що  відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи,  про причини  неявки  суд не повідомив, колегія суддів вважає, що  відсутні  підстави вважати   причини    неявки   до суду поважними.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
    Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
    Відповідно до ст. 13 ЦПК України  суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності
   Відповідно до статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи в порядку позовного (загального або спрощеного), наказного та окремого провадження.
   Апеляційна скарга  не   підлягає задоволенню  з таких підстав.
Суд першої інстанції при здійсненні перевірки даних Автоматизованої системи документообігу  виявив,  що 09 жовтня 2023 року  за вхід № 9864 представник позивача Ляр Д.Ю. звертався до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області із позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. (Справа № 373/2063/23, номер провадження № 2/373/750/23).
 Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2023 року  в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1   про стягнення заборгованості відмовлено.
 Копія рішення суду  направлена  10 листопада 2023 року  на електронну адресу позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК». В апеляційному порядку рішення суду від 10 листопада 2023 року  сторони  не оскаржували , рішення  набрало законної сили 12 грудня 2023 року .
 Відповідно до ст. 186 ЦПК України суд відмовляє  у відкритті провадження у справі, якщо: 
- заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;
 - є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами; 
- у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;
 - є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або скасував рішення третейського суду і розгляд справи в тому самому третейському суді виявився неможливим; 
- є рішення суду іноземної держави, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Відповідно до  ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
 Суд першої інстанції, при порівнянні змісту позовної заяви разом з доданими до неї документами у справі № 373/280/24 (провадження 2/373/360/24) поданої 05 лютого 2024 року, із змістом позовної заяви разом з доданими до неї документами у справі № 373/2063/23 (номер провадження № 2/373/750/23) встановив, що в провадженні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області перебувала справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Так сторонами у справі є  позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», відповідач - ОСОБА_1 , предмет позову - стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 20 жовтня 2016 року  у розмірі 43255,51 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 35093, 25 грн та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 8162,26  грн. У задоволенні позову відмовлено  за недоведеністю.
Рішення суду набрало законної сили.
З огляду на положення  п.3 ч.1 ст. 186  ЦПК України   справа № 373/2063/ 23  є саме  тією справою між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і є підставою для відмови у відкритті провадження.
Суд першої інстанції  відмовляючи у відкритті  провадження у справі  з підстав п.3 ч.1 ст.186  ЦПК України,  правильно виходив із того, що  у  провадженні Переяслав-Хмельницького міськрайоного суду Київської області вже перебувала справа     про  спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме - справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1   про стягнення заборгованості, і вказану обставину   закон пов`язує  із неможливістю  розгляду даної  справи.
  В розумінні норм процесуального права тотожними є справи, якщо в них одночасно збігаються сторони,  підстави  і предмет спору, тобто коли позови  повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими   вимогами  та обставинами, що обґрунтовують звернення  до суду. Нетотожність хоча б одного  з цих чинників не перешкоджає  зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.    
Посилання суду першої інстанції на наявність  справи у   провадженні Переяслав-Хмельницького міськрайоного суду Київської області,  як на підставу  відмови у відкритті провадження  справи за позовом ОСОБА_4 ,  є обґрунтованим, враховуючи, що  поданий у даній справі позов  є  абсолютно  тотожним  позову за яким  вже прийнято рішення. 
Виходячи з системного аналізу ст. ст. 15, 16 ЦК України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.
Тобто, відповідно до ЦПК України обов`язок доведення факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних інтересів покладено саме на позивача, а відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.
Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Разом з тим, з урахуванням практики ЄСПЛ (пункт 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93) та пункт 75 рішення від 05 квітня 2005 року у справі "Афанасьєв проти України" (заява № 38722/02) судом враховано, що в кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).
З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги зводяться лише  до незгоди з  ухвалою судді  першої інстанції, є  безпідставними, не спростовують висновків суду першої інстанції.
Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення  суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги  та вимог, заявлених у суді першої інстанції  відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України ,колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 365, 367,369, 375, 381 - 384  ЦПК України, суд,-
    
П о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства  Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення. 
Ухвалу  судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного  суду  Київської області    від 12 лютого 2024 року залишити без змін. 
Постанова  суду апеляційної інстанції   набирає законної сили  з дня її прийняття.
Касаційна скарга  на судове рішення  подається протягом тридцяти днів  з  дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення  з дня складення повного судового рішення безпосередньо до  суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 11 червня 2024 року.
 
Головуючий:                                                                                     М.В. Мережко
 
Судді:                                                                                                 Н.В. Поліщук
 
                                                                                                            В.В. Соколова