ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
04 червня 2024 року                                                                                                       
м. Київ
 
справа № 308/5251/20
провадження № 51 - 6339 км 23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
 
головуючого судді                                                          ОСОБА_1 ,
суддів                                                                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання                     ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 , 
у режимі відеоконференції:
захисника                                                              ОСОБА_6 ,
особи, стосовно якої кримінальне
провадження закрито,                                       ОСОБА_7 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурор на ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 жовтня 2022 року та Закарпатського апеляційного суду від 17 липня 2023 року стосовно
ОСОБА_7 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Бережки Дубровицького району Рівненської області, який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,
 
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини 
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалою від 04 жовтня 2022 року кримінальне провадження № 42017070000000150 від 25 квітня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК, закрив на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився визначений статтею 219 КПК строк досудового розслідування.
Прокурор, не погоджуючись із зазначеною ухвалою, оскаржив її в апеляційному порядку.
Закарпатський апеляційний суд ухвалою від 17 липня 2023 року залишив апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 - без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. 
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції, закриваючи кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, не врахував того, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) у кримінальному провадженні № 42017070000000150 були внесені 25 квітня 2017 року, тобто до набрання чинності Законом № 2147-VIIIвід 03 жовтня 2017 року, тому положення цього Закону не могли бути застосовані у цій справі. Крім того, суд першої інстанції не мав повноважень на закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК. Суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги прокурора та необґрунтовано погодився з висновками суду першої інстанції. На думку прокурора, постановлені судами ухвали не відповідають вимогам статей 284, 370, 419 КПК та підлягають скасуванню.
Від захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 надійшли заперечення, в яких він просить касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без зміни.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримав доводи касаційної скарги, просив скасувати оскаржувані судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. 
Захисник заперечив проти задоволення касаційної скарги, просив залишити оскаржувані судові рішення без зміни.
Мотиви Суду
Положеннями ст. 433 КПК визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визначати доведеними обставини, що були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу; переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 438 КПК). 
Статтею 370 КПК визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим.
У поданій касаційній скарзі прокурор ставить питання про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме безпідставне закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, проте колегія суддів не може погодитись з цими доводами з огляду на таке.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК (в редакції Закону № 2147-VIIIвід 03 жовтня 2017 року) кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК введені в дію після 15 березня 2018 року, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін (п. 4 § 2 Прикінцевих положень Закону №2147- VIII від 03.10.2017). 
Частиною 1 ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
За вимогами п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу (ч. 4 ст. 219 КПК).
Так, суд першої інстанції, заслухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, ухвалою від 04 жовтня 2022 року кримінальне провадження № 42017070000000150 від 25 квітня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК закрив у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК.
Суд апеляційної інстанції за результатом розгляду апеляційної скарги прокурора погодився з висновками суду першої інстанції та залишив оскаржувану ухвалу без змін.
На обґрунтування своїх висновків суди послались на те, що відомості про кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , внесено до ЄРДР 12 лютого 2019 року (№ 42019070000000027) та 27 грудня 2019 року (№ 42019070000000467, № 42019070000000468, № 42019070000000472), тобто після введення в дію змін згідно із Законом №2147- VIII від 03.10.2017.
02 січня 2020 року зазначені кримінальні провадження були об`єднані між собою, та з кримінальним провадженням № 42017070000000150, внесеним до ЄРДР 25 квітня 2017 року за ч. 3 ст. 191 КК, за обставинами привласнення бюджетних коштів службовими особами Ужгородської міської ради, ПП «Пантеон» та Держаудитслужби у 2015-2016 р.р., до якого ОСОБА_7 не мав відношення.
29 квітня 2020 року прокурор із кримінального провадження № 42017070000000150 виділив матеріали щодо подій 2015-2016 р.р. в окреме провадження за ч. 4 ст. 191 КК, яка ОСОБА_7 також не стосується.
В подальшому у кримінальному провадженні № 42017070000000150:
- 02 січня 2020 року ОСОБА_7 було оголошено про підозру за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК;
- 25 лютого 2020 року слідчий суддя продовжив строк досудового розслідування до 4-х місяців;
- 27 квітня 2020 року ОСОБА_7 оголошено про зміну підозри;
- 30 квітня 2020 року прокурор дав доручення слідчому на повідомлення потерпілим та стороні захисту про закінчення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів розслідування;
- 25-27 травня 2020 року сторона захисту та потерпілі ознайомились з матеріалами досудового розслідування;
- 27 травня 2020 року складено та затверджено обвинувальний акт, який передано до суду 03 червня 2020 року.
Проаналізувавши викладені обставини, суди дійшли обґрунтованих висновків про можливість застосування в даному провадженні положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК та формальний підхід органу досудового розслідування до об`єднання кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР як до, так і після 16 березня 2018 року.
Також не знайшли свого підтвердження доводи прокурора про те, що суд першої інстанції не мав права під час судового провадження вирішувати клопотання про закриття кримінального провадження, позаяк кримінальне процесуальне законодавство не містить обмежень щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК на будь-якій стадії процесу до виходу суду в нарадчу кімнату для постановлення рішення по суті (постанова ККС ВС від 08 лютого 2024 року у справі № 643/10167/20, провадження 51-4488 км 23).
Оскаржувані прокурором судові рішення є належно вмотивованими та обґрунтованими і за змістом відповідають вимогам ст. 370 КПК, у них наведено мотиви, з яких виходили суди, та положення закону, якими вони керувалися при їх постановленні.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, Судом не встановлено.
Керуючись статтями 441, 442 КПК, Суд 
постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 жовтня 2022 року та Закарпатського апеляційного суду від 17 липня 2023 року стосовно ОСОБА_7 - без зміни.
Постанова набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                           ОСОБА_3