Дата документу 17.04.2024 Справа № 331/7786/13-ц

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №331/7786/13-ц         Головуючий у 1-й інстанції: Скользнєва Н.Г. 
Провадження №22-ц/807/895/24         Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря  	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кочеткової І.В.,  Камалової В.В.,  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2024 року про залишення заяви про перегляд заочного судового рішення без розгляду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року Публічне акціонерне товариство (далі – ПАТ) «Родовід Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2013 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №31.2/АА-104.07.2 від 31 серпня 2007 року, станом на 13 вересня 2013 року, на загальну суму 17 544,84 доларів США (з них: 17 544,84 доларів США – прострочена сума заборгованості по кредиту) та 208 708,02 доларів США (з них: 167 941,32 грн – пеня за прострочення кредиту, 18 405,40 грн – пеня за прострочення процентів; 20 152,75 грн – 3% річних, нарахованих за прострочення кредиту; 2208,55 грн – 3 % річних, нарахованих за прострочення процентів). Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» судовий збір за подання позову майнового характеру в розмірі 3441 грн.

21 лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2013 року у справі №331/7786/13-ц. У заяві просив суд поновити строк на її подання, оскільки повий текст рішення судом був йому вручений 01 лютого 2024 року.

26 лютого 2024 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя постановив ухвалу, згідно з якою відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та залишив цю заяву без розгляду. Мотивував ухвалу тим, що ОСОБА_1 пропустив встановлений статтею 284 Цивільного процесуального кодексу України строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, а підстави для поновлення цього строку відсутні. 

Не погоджуючись із судовим рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу безпосередньо до Запорізького апеляційного суду, в якій посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2024 року, справу направити до суду першої інстанції для розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по суті.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення через відсутність підстав для поновлення строку на її подання не відповідає нормам процесуального права, оскільки цивільно-процесуальним кодексом України взагалі не передбачено залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду. Вважає, що якщо суд вважає неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення він має залишити її з цієї підстави без задоволення, однак суд першої інстанції на вказані норми ЦПК України уваги не звернув та залишаючи його заяву без розгляду, чим позбавив його права оскаржити заочне рішення в загальному порядку, та створив перепони в доступі до правосуддя. Оскаржувана ухвала суперечить позиції Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 09 листопада 2021 року по цивільній справі №214/5505/16.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог процесуального законодавства, що підтверджується довідкою Запорізького апеляційного суду про доставку до їх електронного кабінету судової повістки-повідомлення про судове засідання ( а.с. 37-39) до апеляційного суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. 

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на вказане, колегія у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України  ухвалила здійснювати апеляційний розгляд у відсутності  учасників справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. 

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Залишаючи заяву  ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2013 року без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що її подання подано поза межами визначеного законом строку та за відсутності підстав для його поновлення.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного. 

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувала на розгляді позовна заява АТ «Родовід Банк» подана останнім у вересні 2013 року до суду до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т.1 а.с.2-6).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2013 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №31.2/АА-104.07.2 від 31 серпня 2007 року, станом на 13 вересня 2013 року, на загальну суму 17 544,84 доларів США (з них: 17 544,84 доларів США – прострочена сума заборгованості по кредиту) та 208 708,02 доларів США (з них: 167 941,32 грн – пеня за прострочення кредиту, 18 405,40 грн – пеня за прострочення процентів; 20 152,75 грн – 3% річних, нарахованих за прострочення кредиту; 2208,55 грн – 3 % річних, нарахованих за прострочення процентів). Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» судовий збір за подання позову майнового характеру в розмірі 3441 грн (т.1 а.с.121-124).

21 лютому 2024 року ОСОБА_1  звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2013 року у справі №331/7786/13-ц. У заяві просив суд поновити строк на її подання. Переглянути заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2013 року(т.2 а.с.3-5).

Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною першою статті 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (статті 284-288 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (стаття 284 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду заяви про перегляд заочного рішення).

Форму заяви про перегляд заочного рішення, вимоги до її змісту, підписання, додатків, кількості копій визначають частини перша сьома статті 285 ЦПК України. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього кодексу (частина восьма статті 285 ЦПК України), яка регламентує порядок залишення позовної заяви без руху та її повернення.

Цей припис треба розуміти як такий, який стосується невиконання саме тих вимог, що передбачені у частинах першій сьомій статті 285 ЦПК України. Якщо учасник справи оформив заяву про перегляд заочного рішення без дотримання саме вказаних вимог, тобто неналежно,до цієї заяви застосовуються положення статті 185 ЦПК України. В інших випадках її положення до заяви про перегляд заочного рішення незастосовні. Ухвалу про повернення такої заяви можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від заочного рішення(пункт 22 частини першої статті 353 ЦПК України).

Прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження (стаття 286 ЦПК України).

За змістом речення першого частини першої вказаної статті суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає вимогам частин першої сьомої статті 285 ЦПК України, тобто є належно оформленою.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Отже, не у всіх випадках, коли до суду надійшли документи після спливу процесуального строку, ці документи слід залишати без розгляду. Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою  статті 284 ЦПК України  строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (частина третя статті 287 ЦПК України).

Оскільки кожну належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд зобов`язаний згідно з реченням першим частини першої статті 286 ЦПК України прийняти та невідкладно надіслати її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи, то немає ґрунтовних підстав вважати, що визначений статтею 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний тільки до розгляду суті цієї заяви та незастосовний до розгляду на предмет дотримання строку її подання. Тому, оскільки спеціальне правове регулювання, передбачене Главою 11 Розділу ІІІ ЦПК України, охоплює порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої поза межами встановленого строку, то немає підстав залишати її без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України.

Отже, процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

З огляду на наведені приписи у випадку, якщо суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та з цієї причини залишив без задоволення останню, особа може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, обґрунтувавши, зокрема, поважність причин для пропуску такого строку. Передбачене у реченні другому частини четвертої статті 287 ЦПК України спеціальне правило про початок відліку строку на апеляційне оскарження заочного рішення застосовне лише до тих рішень, які суд ухвалив за правилами, що діють з 15 грудня 2017 року.

Саме такі висновки щодо змісту вказаних норм цивільного процесуального права у аналогічній процесуальній ситуацій були висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 у справі № 214/5505/16. З цих підстав касаційний суд у п. 35 згаданої постанови відступив від висновку, сформульованого у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 1519/2-4031/11. Такий відступ полягає у тому, що суд приймає до розгляду належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення незалежно від пропуску строку на її подання та залишає цю заяву без задоволення у разі, якщо нема підстав для поновлення вказаного строку.

Згідно положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Між тим, указані правові висновки касаційного суду безпідставно залишилися поза увагою суду та не були ним враховані під час винесення оскаржуваного судового рішення, що призвело до неправильного вирішення заяви

Отже, у відповідності до вимог ст. ст. 286,287 ЦПК України та правових висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду від 09 листопада 2021 у справі № 214/5505/16 за наслідками подання заяви про перегляд заочного рішення поза межами визначеного законом строку та за відсутності підстав для його поновлення, суд першої інстанції з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд, що надає відповідачу право на подальше оскарження заочного рішення суду в апеляційному порядку.

Згідно п. 6 ч. 1ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК).
Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та постановив судове рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2024 року слід скасувати, а справу – направити для продовження розгляду до суду першої інстанції..

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2024 року у цій справі скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 квітня 2024 року.
Головуючий, суддя 	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Гончар М.С.	Кочеткова І.В.