УХВАЛА
 
27 березня 2024 року
м. Київ
 
справа № 607/10353/23
провадження № 61-2749ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2023  року, додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільського обласного управління, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
29 лютого 2024 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка не відповідає статті 392 ЦПК України.
Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, а саме для надання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
19 березня 2024 року представник заявника подав до Верховного Суду платіжну інструкцію про сплату судового збору, відповідно до вимог ухвали, чим усунув цей недоліки касаційної скарги. 
Касаційну скаргу подано в строк, передбачений частиною першою статті 390 ЦПК України, та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підставу, передбачену пунктом 1  частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 28 березня 2019  року у справі № 755/3495/16-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 451/706/18, від 26 січня 2022 року у справі № 185/5041/18, від 16 січня 2018 року у справі №  519/160/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі № 696/985/15-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 235/4593/19, від 19 травня 2021 року у справі № 310/9294/18, від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17, від 22 вересня 2021 року у справі №  463/3724/18, від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, від 21 серпня 2019  року у справі № 922/2821/18, від 10 грудня 2019 року у справі № 902/844/18, від 16 березня 2021 року у справі № 910/18649/19, від 02 березня 2023 року у справі № 5019/1274/11, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, від 12 грудня 2019 року у справі № 922/1897/18, від 24 грудня 2019 року у справі № 909/359/19, від 13 лютого 2020 року у справі № 911/2686/18, від 19 лютого 2020 року справі №  910/16223/18, від 21 травня 2020 року у справі № 922/2167/19, від 10 грудня 2020  року у справі № 922/3812/19, від 26 січня 2021 року у справі № 910/20098/16, від 07 вересня 2020 року у справі № 910/4201/19, від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 09 червня 2020 року у справі № 466/9758/16-ц, від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 05 грудня 2019 року у справі № 910/15897/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18, від 08 лютого 2022 року у справі № 910/20792/20, від 30 січня 2023 року у справі № 910/7032/17 та постановах Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15, від 09 серпня 2017 року у справі № 6-1264цс17).
Зважаючи на те, що доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у цій справі та витребувати матеріали справи.
Крім того, у скарзі викладено заяву про зупинення виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2023  року, додаткового рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2023 року, залишених без змін постановою Тернопільськогоапеляційного суду від 20 лютого 2024 року, до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Заява мотивована тим, що зупинення виконання оскаржених судових рішень, які набрали законної сили, необхідно з метою дотримання балансу учасників справи та недопущення порушення їх прав та інтересів у разі пред`явлення їх до примусового виконання, оскільки призведе до майнових збитків державного банку, крім того, позивач є  фізичною особою, сума стягнених грошових коштів є значною, становить 226 510,40 грн, відповідач буде позбавлений повернути стягнені грошові кошти у разі задоволенні касаційної скарги та можливого скасування оскаржених судових рішень, разом з тим, в силу частини другої статті 445 ЦПК України поворот виконання рішення у справах, що випливають з трудових правовідносин не допускається.
Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що клопотання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності такого зупинення.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2023 року та додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2023 року,залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року, позов ОСОБА_1 до АТ «Ощадбанк» задоволено. Скасовано наказ начальника філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 27 лютого 2023 року №53-К про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника головного бухгалтера філії начальника відділу організації бухгалтерського обліку, звітності та контролю філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк». Стягнуто з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 200 510,40 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Стягнуто з Акціонерного товариства «Ощадбанк» в користь держави 3 078,70 грн судового збору. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць в розмірі 29 805,60 грн допущено до негайного виконання. Стягнуто з АТ «Ощадбанк» в користь ОСОБА_1 26 000 грн витрат на правову допомогу.
Вказані в заяві обставини свідчать про наявність підстав для її часткового задоволення та зупинення виконання оскаржених судових рішень в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за виключенням стягнення заробітної плати за один місяць в розмірі 29 805,60 грн, яке допущено до негайного виконання.
Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі № 607/10353/23.
Витребувати з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу № 607/10353/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільського обласного управління, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зупинення виконання судових рішень задовольнити частково.
Зупинити виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2023  року в частині стягнення з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за виключенням стягнення заробітної плати за один місяць в розмірі 29 805,60 грн, яке допущено до негайного виконання.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                       Є. В. Краснощоков
 
Д. А. Гудима
 
В. І. Крат