ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1282/24 Справа № 932/1224/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 травня 2024 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката Терещенка Дмитра Володимировича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
       на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

       Постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.
       У постанові суду зазначено, що 29 грудня 2023 року о 23.00 годині водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.9-а ПДР України, знаходячись на вул. Шинна, буд.14 у м. Дніпро, керував автомобілем «Рено» д/н НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння (висновок КП «ОМПЦЛЗ» № 6481 від 29.12.2023), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2024 року у зв`язку з незаконністю, істотним порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що справу було розглянуто судом першої інстанції без проведення судового засідання. Аргументує тим, що розгляд справи було призначено на 15.04.2024 року, захисник прибув у судове засідання, але його було повідомлено, що засідання не відбудеться. Для фіксування явки до суду захисником було подано клопотання про закриття провадження у справі. 22.04.2024 року він подав клопотання про повідомлення про дату, час та місце наступного судового засідання і в цей же день йому стало відомо, що у справі було винесено постанову. 
Крім того, вказує, що фабула обвинувачення викладена в протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 689671 від 25.01.2023(4) не відповідає наявним матеріалам справи - відсутній висновок КП "ДБКЛПД" ДОР № 6481 від 29.12.2023.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення ААД 689671 від 25.01.2023(4) року (порушення п.7 розділу ІІ Інструкції № 1376, згідно якого не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення) - вказується, що 19 або 29.12.2023 о 23.00 годин в м. Дніпро, вул. Шинна, 14 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Рено Меган д.н.з. НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння, згідно висновку КП "ДБКЛПД" № 6481 від 29.12.2023. В той же час в матеріалах справи відсутній висновок вказаного закладу № 6481 від 29.12.2023, натомість присутній висновок № 6481 від 04.01.2024. Таким чином протокол посилається на неіснуючий документ. 
Зазначає, що протокол серії АДД № 689689 складено з порушенням вимог ч.2 ст.254 КУпАП. Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, даний документ складено 25.01.2023(4). В той же час, зі змісту складеного інспектором протоколу, адміністративне правопорушення було нібито виявлене останнім 19 або 29 грудня 2023 року, тобто з порушенням встановлених законом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Наведене, на думку адвоката, тягне за собою недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення. 
ОСОБА_1 не був опитаний, його не було запрошено інспектором до органу поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки в матеріалах провадження немає відповідних повідомлень про вручення поштового відправлення останньому, Також ОСОБА_1 не були роз`яснені його процесуальні права та обов`язки, не надано можливості подати свої пояснення та зауваження щодо змісту протоколу. 
Захисник зазначає, що матеріали справи не містять документа "Направлення" на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який мав бути виданий поліцейським, що є порушенням п.12 Розділу ІІ Інструкції. Про те, що направлення до медичного закладу поліцейським не складалося вказує і відсутність такого документа як доказу в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознак сп`яніння, які були виявлені інспектором.
Відеозапис щодо обставин зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також процес спілкування із поліцейськими, проходження медичного огляду в матеріалах справи відсутні. А висновок суду першої інстанції про те, що факт керування і зупинки автомобіля підтверджується рапортом поліцейського, суперечить висновку Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду, що наведений у постанові по справі № 524/4668/17, відповідно до якого рапорт працівника поліції не можу слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. 
Крім того, зі змісту висновку випливає, що огляд особи було проведено із пропуском двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Так у висновку зазначено, що особа була направлена на огляд 29.12.2023 об 11 годині 14 хвилин, а огляд було проведено 29.12.2023 о 23.20 годин. Таким чином, з моменту направлення ОСОБА_1 на огляд минуло більше як 12 годин, що прямо порушує вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом на місці зупинки.
Враховуючи викладене, захисник просить апеляційний суд постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2024 року скасувати та постановити нову, якою закрити провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 

В судове засідання апеляційної інстанції захисник Терещенко Д.В. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомили, але їх неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

       Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.
Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №689671 від 25.01.2024, складений у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, висновок КП "ОМПЦЛЗ" №6481 від 29.12.2023 року та рапорт інспектора УПП у Дніпропетровській області. 

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №689671 від 25.01.23 (з виправленням на 24), складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 29.12.2023 о 23.00 годині в м. Дніпро, по вул. Шинна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_3 стані наркотичного сп`яніння, згідно висновку КП "ДБКЛПД" ДОР № 6481 від 29.12.2023, чим порушив вимоги п. 2.9 "а", за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено "не з`явився". Крім того, зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, протокол не підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його копія ним не отримана, оскільки він за викликом не з`явився.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.01.2024 (а.с.3) проведеного лікарем ОСОБА_2 було встановлено, що ОСОБА_1 29.12.2023 о 23 годині 20 хвилин перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до рапорту інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП в Дніпропетровській області ДПП Костромського О.С. вбачається, що під час несення служби 29.12.2023 за адресою: м. Дніпро, вул. Шинна, 14 було зупинено автомобіль Renault Megane д.н.з. НОМЕР_4 порушення ПДР, водій якого - ОСОБА_1 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. Водій погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Водій на запрошення до УПП 25.01.2024 не з`явився, результат КП "ДБКЛПД" ДОР від 29.12.2023 № 6481 позитивний. На водія було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.5).

Відповідно до повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції від 19.01.2024 за № 888/41/19/02-2024,  ОСОБА_1 було запрошено на 09.00 годині 25.01.2024 до УПП в Дніпропетровській області ДПП для складання протоколу за фактом вчинення адміністративного правопорушення (а.с.4). 

При цьому, згідно вимог ч.ч.1,2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Натомість, всупереч зазначеним вимогам закону, уповноваженою особою УПП в Дніпропетровській області протокол серії ААД № 689671 від 25.01.2023 (з виправленням на 24) року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) був складений лише 25.01.2023(4) року, тобто через двадцять сім днів, з моменту виявлення правопорушення 29.12.2023 року.
Водночас, апеляційний суд враховує й ті обставини, що висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 29.12.2023 року був складений 04.01.2024 року (а.с.3), а повідомлення про його запрошення до підрозділу управління патрульної поліції для складання протоколу за вчинення ним адміністративного правопорушення складено 19.01.2024 року за вих. №888/41/19/02-2024 (а.с.4), тобто через п`ятнадцять днів, з дня складення висновку, що свідчить про безпідставність затягування працівниками патрульної поліції строку складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того у матеріалах справи, що розглядаються, відсутні докази, які б свідчили про направлення ОСОБА_1 повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції та про ухилення правопорушника від його від отримання. 
Таким чином наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про необхідність явки до УПП в Дніпропетровській області ДПП на 09.00 годину 25.01.2024 для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, на що слушно вказує апелянт в поданій апеляційній скарзі.
Також відповідно до положення п.7 розділу ІІ "Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції", затвердженої Наказом МВСУ №1376 від 06.11.2015 (зареєстрованої в МЮУ 01.12.205 за №1496/27941) не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
Натомість, всупереч вказаних вимог Інструкції протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 689671 від 25.01.2023(4) щодо ОСОБА_1 містить виправлення у даті його складання - 25.01.2023 (з виправленням на 24) року.
Крім того, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують уваги та швидкість реакції № 6481 щодо ОСОБА_1 було складено лікарем КП "ДБКЛПД" ДОР ОСОБА_2 04.01.2024 (а.с.3). Натомість у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 689671 від 25.01.2023(з виправленням на 24) зазначено, що перебування особи, яка притягається до адміністративного правопорушення ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння підтверджено висновком КП "ДБКЛПД" ДОР № 6481 від 29.12.2023 (а.с.1).
Разом з тим, відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом МВСУ, МОЗУ за № 1452/735 від 09.11.2015 (зареєстрованої в МЮУ за № 1413/27858 від 11.11.2015), з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Натомість, матеріали справи містять суперечності в часі керування ОСОБА_1 транспортним засобом та часі його направлення для проходження огляду до медичного закладу, оскільки у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують уваги та швидкість реакції КП "ДБКЛПД" ДОР №6481 від 04.01.2024 зазначено, що огляд ОСОБА_1 було проведено 29.12.2023 о 23.20 годині, у графі "Ким та коли (точний час) особа направлена на огляд" зазначено "29.12.2023 року 11 годин 14 хвилин" (а.с.3), а у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №689671 від 25.01.2023 (з виправленням на 24) вказано, що 29.12.2023 року о 23 годин 00 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння (а.с.1).
Виходячи із загальних завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначених статтею 1 цього Кодексу, уповноважені посадові особи органів державної влади, які відповідно до ст.255 КУпАП наділені повноваженнями складати протоколи про адміністративне правопорушення, повинні діяти на підставі закону та згідно процедури визначеної законодавчими нормами. Однак ці порушення закону залишилися поза увагою суду першої інстанції.
Отже, вищенаведені обставини дають підстави апеляційному суду констатувати, що у даній справі має місце істотне порушення працівниками УПП в Дніпропетровській області процесуальних норм під час складання протоколу серії ААД № 689671 від 25.01.2023(з виправленням на 24) року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а отже цей протокол, у розумінні ст.251 КУпАП, не можна вважати допустимим доказом по справі. 
Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).
Згідно з пункту 12 розділу I Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Між тим, згідно термінології, визначеної п.1.10. ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. 
Однак, за результатами судового розгляду суд апеляційної інстанції дійшов до переконання про відсутність належних і достатніх доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем за встановлених судом першої інстанції обставин, оскільки працівниками патрульної поліції в порушення приписів ч.2 ст.266 КУпАП до матеріалів справи в обов`язковому порядку не було долучено відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів для підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем в стані наркотичного сп`яніння. 
Тому висновки місцевого суду про керування ОСОБА_1 автомобілем в стані наркотичного сп`яніння не ґрунтуються на належних доказах. Не є належним доказом у даному випадку і рапорт інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП в Дніпропетровській області ДПП Костромського О.С. (а.с.5), на який посилався місцевий суд у своєму рішенні, оскільки він не містить дати його складання та патрульний поліцейський, як свідок, є зацікавленою особою, та його пояснення не мають об`єктивного підтвердження.
Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".
Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.
Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння керував транспортним засобом, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи захисника про відсутність доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.
       Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника Терещенка Д.В. підлягає задоволенню, а постанова судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2024 року скасуванню із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу захисника Терещенка Дмитра Володимировича - задовольнити.
Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2024 року про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                                  В.В. РУДЕНКО