ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/416/23  Номер провадження 33/814/647/24	Головуючий у 1-й інстанції Баранська Ж. О.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., за участі секретаря судового засідання Дороженко Р.Г., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , - 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 березня 2024 року, - 
В С Т А Н О В И В:         
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 107049, 14 лютого 2023 року о 19.05 годині на автодорозі О 171151 в м. Горішні Плавні перед поворотом до с. Келеберда Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Хонда Сівік, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме перед розворотом, не переконався в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.
Постановою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 березня 2024 року у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрити в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Кременчуцькому районному суду полтавської області від 14 березня 2024 року – скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Апелянт вважає, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення який інкриміновано ОСОБА_1 не доведена, в діях відсутній склад адміністративного правопорушення. На підтвердження своєї позиції посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України.
Крім того, посилається на те, що не міг створити перешкоду потерпілому ОСОБА_2 , який рухався позаду мого автомобіля, так як полоса руху в якій він рухався була вільна і виїзд потерпілого на зустрічну по його напрямку руху смугу є причиною його неуважності.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, приходжу до висновку, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Судом вірно встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 14 лютого 2023 року о 19.05 годині на автодорозі О 171151 в м. Горішні Плавні перед поворотом до с. Келеберда Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Хонда Сівік, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме перед розворотом, не переконався в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.
Судом визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП закрити в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджуюсь з огляду на наступне.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п.10.1. ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Щодо доводів апеляційної скарги, а саме, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення не доведена як матеріалами справи так і в судовому засіданні, суд відхиляє дані доводи виходячи з наступного.
Відповідно до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, складеної 14 лютого 2023 року поліцейським СРПП ВП № 2 Кременчуцького районного управління поліції Рябець В.Р., зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, обставини ДТП, місце розташування транспортних засобів, а також механічні пошкодження транспортних засобів, які автомобілі отримали внаслідок ДТП. 
Схема місця ДТП підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди без жодних зауважень, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №107049 від 14.02.2023 року, в якому зазначається, що на автодорозі О 171151 в м. Горішні Плавні перед поворотом до с. Келеберда Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем HONDA CIVIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме перед розворотом, не переконався в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, поясненнями які містять в матеріалах справи та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.
При дослідження даних доказів вбачається, що вони є взаємоузгодженими, їх сукупність свідчить про те, що водієм ОСОБА_1 було порушено вимоги п.10.1 ПДР України.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 наявними у матеріалах справи доказами.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та враховуючи положення ст. 38 КУпАП закрити провадження в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення..
Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
                                               
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 березня 2024 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                                               Г.Л. Карпушин