Номер провадження: 33/813/938/24
Номер справи місцевого суду: 504/1248/23 
Головуючий у першій інстанції Добров П. В. 
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2024 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Пухи А.М., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Родіонова Артема Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 лютого 2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий виклад обставин справи
Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ААД №321267 від 14.03.2023 року, що 14.03.2023 року о 18:55 год ОСОБА_1 , керував мотоциклом MZ 250, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Гвардійська в смт. Чорноморське Одеського району Одеської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу або в медичному закладі відмовився .

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Родіонов А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 лютого 2024 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що  представлений суду відеозапис з відеореєстратора працівника патрульної поліції не підтверджує наведених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин щодо відмови Гурського від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі.
Зазначав, що відеозапис наявний в матеріалах справи не має ознак безперервності та є таким, що не відповідає обставинам справи викладеним в інших доказів, що має суперечки у часі зупинення транспортного засобу, відсутності фіксації зупинення траспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також має різниці у часі складеного адміністративного протоколу.
Вважав, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров?я України 09 листопада 2015 N? 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року N? 1413/27858, оскільки до протоколу додано направлення на проходження огляду на стан сп?яніння в медичному закладі та Акт огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних засобів.
Зазначали, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та до оскаржуваного протоколу не долучено рапорт, який вказує на те, що відносно даного громадянина складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім цього, зазначали, що з матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 , таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.
Також вважали, що в матеріалах даної адміністративної справи і у самому протоколі відносно ОСОБА_1 відсутні посилання на те, за допомогою якого технічного засобу водію пропонувалося пройти огляд на визначення стану алкогольного сп?яніння.

Позиція апеляційного суду
Заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Положеннями чинної Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.
Згідно п. 5 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.
Відповідно до пунктів 2, 6, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Відповідно до ч. 2 п. 9 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, працівники поліції забезпечують доставку осіб, які мають бути оглянуті, до найближчого закладу охорони здоров`я, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №321267 від 14.03.2023 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 14.03.2023; відеозаписом, що міститься на компакт-диску у матеріалах справи, за результатом дослідження якого знайшли своє підтвердження обставини вчинення адміністративного правопорушення, вказані у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, в ході розмови поліцейського з ОСОБА_1 , повідомив , що вживав алкогольний напій пиво у кількості однієї пляшки, після чого керував транспортним засобом-мотоциклом MZ 250 р.н. НОМЕР_1 , що також особисто ним зафіксовано у відповідній графі протоколу. На пропозицію пройти огляд на встановлення стану сп`яніння у передбаченому законом порядку відмовився.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Так, апеляційним судом встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення ААД №321267 від 14.03.2023 року, з якого вбачається, що 14.03.2023 року о 18:55 год ОСОБА_1 , керував мотоциклом MZ 250, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Гвардійська в смт. Чорноморське Одеського району Одеської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу або в медичному закладі відмовився Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення заборони керування транспортними засобами з явними ознаками алкогольного сп`яніння, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.;
- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт керування мотоциклом ОСОБА_1 із встановленими ознаками алкогольного сп`яніння, який висловив відмову від проходження процедури на встановлення стану алкогольного сп`яніння, внаслідок чого віднсно останнього був складений протокол.
- відеозаписом долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за результатом дослідження якого знайшли своє підтвердження обставини вчинення адміністративного правопорушення, вказані у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, в ході розмови поліцейського з ОСОБА_1 , повідомив , що вживав алкогольний напій пиво у кількості однієї пляшки, після чого керував транспортним засобом-мотоциклом MZ 250 р.н. НОМЕР_1 , що також особисто ним зафіксовано у відповідній графі протоколу. На пропозицію пройти огляд на встановлення стану сп`яніння у передбаченому законом порядку відмовився.
Сукупність вищевказаних доказів засвідчують відмову ОСОБА_1 як особи, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду, встановленого законом, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.
Доводи апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубими порушенням та безпідставно не заслуговують на увагу апеляційного суду виходячи з наступного.
Статтею 256 КУпАП та «Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 встановлені вимоги щодо форми та змісту протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з п. 15 розділу ІІ, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
На переконання апеляційного суду, вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений в установленому законом порядку, такий відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Виходячи з вищенаведеного,  апеляційний суд приходить до висновку про те, що протокол щодо ОСОБА_1  від 14 березня 2023 року серія ААД № 321267, складений належним чином, а доводи апеляційної скарги, що до вказаного протоколу  не додано направлення на проходження огляду на стан сп?яніння в медичному закладі та Акт огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних засобів, сприймається апеляційним судом як надмірний формалізм спрямований на ухилення від відповідальності за вказане адміністративне правопорушення, яке є суспільно небезпечним та наслідки якого у разі невиявлення працівниками поліції у порівнянні із ризиками до яких підводив оточуване суспільство ОСОБА_1 не є співмірними, а тому на підставі наявних доказів факт вчинення такого адміністративного правопорушення доведено належними та допустимими доказами.
Щодо доводів апеляційної скарги, що відеозапис доданий до матеріалів справи не має безперервності, який має суперечки у часі фіксації у порівнянні із виявленням даного правопорушення в Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що містять функції фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026, апеляційний суд вважає таким, що не спростований належними та допустимими доказами. Так як, обставини які відтворені на відеозаписі підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Також апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали відеозапису мають необхідні реквізити, які містить службова боді-камера. Натомість клопотань стосовно призначення відповідних експертиз ні під час розгляду справи в суді першої інстанції ні під час апеляційного перегляду стороною захисту не заявлялись, тому апеляційний суд вважає, що такий довід спрямований на ухилення від відповідальності.
Доводи апеляційної скарги, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та до оскаржуваного протоколу не долучено рапорт, який вказує на те, що відносно даного громадянина складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не впливає на суть справи, адже працівниками поліції вірно кваліфвковано правопрушення і факт вчинення даного адміністративного правопорушення вперше ОСОБА_1 підтверджується цим доводом, тому апеляційний суд вважає його таким , що не є слушним.
Посилання апеляційної скарги зазначали, що з матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 , таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього, належними та допустимими доказами не обґрунтовано, так як дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_4 не оскаржувались, враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що такі доводи є припущеннями з метою ухилення від відповідальності ОСОБА_4 за вчинене адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах даної адміністративної справи і у самому протоколі відносно ОСОБА_1 відсутні посилання на те, за допомогою якого технічного засобу водію пропонувалося пройти огляд на визначення стану алкогольного сп?яніння сприймається апеляційним судом як надмірний формалізм спрямований на ухилення від відповідальності за вказане адміністративне правопорушення, яке є суспільно небезпечним та наслідки якого у разі невиявлення працівниками поліції у порівнянні із ризиками до яких підводив оточуване суспільство ОСОБА_1 не є співмірними, а тому на підставі наявних доказів факт вчинення такого адміністративного правопорушення доведено належними та допустимими доказами.
Отже, по справі не встановлено таких обставин, які б стали підставою для скасування судового рішення.
Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_4 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 лютого 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлений 18 квітня 2024 року.

Суддя
Одеського апеляційного суду                                         В.В. Кострицький