СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року                                      м. Харків                        Справа № 922/5065/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Гребенюк Н.В. , суддя  Плахов О.В.

за участю секретаря судового засідання Березки О.М.
та представників сторін:
позивача – не з`явився;
відповідача – О.М. Конопля;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "АКВА" Шевченківської селищної ради (вх.714Х/1/43) на рішення Господарського суду Харківської області від 20.02.2024 (суддя О.В. Погорелова, повне рішення підписано 27.02.2024) у справі №922/5065/23 
за позовом Комунального підприємства "АКВА" Шевченківської селищної ради, смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області,
до Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків,
про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "АКВА" Шевченківської селищної ради, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Харківобленерго", в якому просив суд зобов`язати відповідача визначити обсяг спожитої (розподіленої) позивачем електричної енергії за кожен розрахунковий місяць, а саме: за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2022 року розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.02.2024 у справі №922/5065/23 у задоволенні позову відмовлено повністю. 
Позивач у межах встановленого законом строку через систему "Електронний суд" подав до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить вищевказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі; судові витрати покласти на позивача. Заявник скарги також просить долучити до матеріалів справи нові докази: довідку про обсяги розподіленої електричної енергії за період з січня 2022 року по грудень 2022 року споживачу КП "АКВА" відповідно до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 №65-511; відповідь АТ "Харківобленерго" від 14.03.2024 №56РРЕ/49-109 та звіти про покази засобів обліку за січень, листопад, грудень 2022 року.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оператор системи неправомірно не визначав обсяг розподіленої електричної енергії за 9 місяців 2022 року, а саме: за лютий, березень, квітень, травень, липень, червень, серпень, вересень, жовтень. А в листопаді 2022 року станом на 18 листопада 2022 р. визначив обсяг розподіленої електричної енергії за всі 10 місяців разом, включаючи 18 днів листопада 2022 року.
Позивач вважає, що судом першої інстанції невірно трактується і застосовуються підпункт 2 пункту 9 Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, який передбачає способи визначення обсягів споживання електричної енергії на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях. А саме: 
- з урахуванням фактичних показів лічильника(ів) у разі отримання таких показів за допомогою засобів дистанційної передачі даних (АСКОЕ) або переданих споживачем чи персоналом оператора системи, або постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або постачальником електричної енергії (для населення); 
- приймаються рівними нулю за період(и) відсутності електропостачання тривалістю більше ніж 24 години в розрахунковому періоді для споживачів, об`єкти яких заживлені від певного вузла/району/області електричних мереж оператора системи, з яких був відсутній відпуск електричної енергії споживачам; 
- приймаються рівними нулю - з дня пошкодження/руйнування електроустановки споживача до непридатного для споживання стану відповідно до підтвердженої оператором системи або Держенергонаглядом заяви споживача; 
- у порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії, для кожної категорії споживачів (побутові, малі непобутові, інші непобутові) за їх середньодобовим споживанням в аналогічному періоді попереднього року із застосуванням коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії, розрахованого для відповідного періоду та території ліцензованої діяльності оператора системи, що здійснюють розподіл електричної енергії відповідному споживачу. 
За умовами цього Положення Відповідач зобов`язаний був визначити обсяг електричної енергії у порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії, для кожної категорії споживачів (побутові, малі непобутові, інші непобутові) за їх середньодобовим споживанням в аналогічному періоді попереднього року із застосуванням коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії, розрахованого для відповідного періоду та території ліцензованої діяльності оператора системи, що здійснюють розподіл електричної енергії відповідному споживачу. 
Так як фактичні покази подані і зафіксовані в Акті лише станом на 18 листопада 2022 року. 
До 18 листопада 2022 року Відповідач, відповідно до умов договору, Положення та Кодексу комерційного обліку електричної енергії, зобов`язаний був визначати обсяг споживання електричної енергії щомісячно.
Апелянт вважає, що судом належним чином не досліджено і не встановлено місяці 2022 року, в яких позивачем звіти про обсяги розподіленої енергії не подавались, не досліджувалися причини невиконання відповідачем обов`язку щодо визначення в таких випадках обсягу розподіленої електричної енергії розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця, що призвело до прийняття судом необ`єктивного, незаконного рішення.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2024 у справі №922/5065/23 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Пуль О.А.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 зокрема відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "АКВА" Шевченківської селищної ради на рішення Господарського суду Харківської області від 20.02.2024 у справі №922/5065/23. Повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться "30" квітня 2024 р. о 12:15 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 104. Встановлено учасникам справи строк до 25.04.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи), а також для подання заяв, клопотань тощо. 
26.03.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/5065/23.
25.04.2024 від Акціонерного товариства "Харківобленерго" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№5894), в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2024, у зв`язку з виходом у відставку судді О.В. Шевель, визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Плахов О.В. суддя Терещенко О.І.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2024, у зв`язку з відпусткою судді Терещенко О.І., визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Плахов О.В. суддя Гребенюк Н.В.
В судове засідання 30.04.2024 з`явився представник відповідача заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 розгляд справи відкладено на 15 травня 2024 року о 16:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й   поверх, зал засідань №132. Визнано необов`язковою явку представників сторін в судове засідання.
В судове засідання 15.05.2024 з`явився представник відповідача заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак, наданим йому процесуальним правом не скористався та в судове засідання не з`явився, свого повноважного представника не направив, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю відповідача.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні уповноваженого представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судами встановлено, що Відповідно до п. 4 Постанови НКРЕКП "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" від 14.03.2018 № 312 Комунальне підприємство "АКВА" Шевченківської селищної ради (далі – позивач) приєдналось до публічного договору АТ "Харківобленерго" - договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі – договір), який розміщений на офіційному сайті АТ "Харківобленерго" на умовах договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №65-511 від 30.08.2017 на підставі заяви-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 22.11.2018.
Відповідно до п. 3.2 договору, за підсумками розрахункового місяця постачальник послуг комерційного обліку (оператор системи) забезпечує визначення обсягу електричної енергії за точками комерційного обліку споживачу незалежно від того, хто є власником комерційного засобу (засобів) обліку, та в установленому порядку передає ці дані адміністратору комерційного обліку для можливості їх використання суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі постачальником споживача. Дані комерційного обліку щодо обсягу електричної енергії за розрахунковий місяць зазначаються оператором системи розподілу в особистому кабінеті споживача (за умови його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим договором, у тому числі якщо оплату за цим договором забезпечує електропостачальник споживача.
Відповідно до п. 3.4 договору, споживач, що не є побутовим, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати постачальнику послуг комерційного обліку (оператору системи) звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць. При обладнанні комерційних засобів обліку засобами дистанційної передачі даних, інформація про покази засобів обліку за розрахунковий місяць формується через канали дистанційного зв`язку. Перевірка достовірності даних комерційних засобів обліку безпосередньо на місці їх встановлення забезпечується сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців, про що складається відповідний акт контрольного огляду засобу комерційного обліку. У разі ненадання споживачем звіту про дані комерційних засобів обліку протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця та за відсутності переданої (зчитаної) з них інформації засобами дистанційної передачі даних, а також за відсутності контрольного огляду засобу комерційного обліку протягом розрахункового місяця обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця.
Відповідно до п. 3.5 договору, визначений обсяг розподіленої (спожитої) електричної енергії за підсумками розрахункового місяця передається адміністратору комерційного обліку у встановленому Кодексом комерційного обліку порядку для включення в місячний баланс електричної енергії ОЕС України і є підставою для його використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії вони підлягають урегулюванню відповідно до Кодексу комерційного обліку або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії встановлюється відповідно до даних оператора системи розподілу.
Звертаючись з даним позовом до суду позивач вказує на те, що територія Шевченківської селищної територіальної громади, де розташоване КП "АКВА", з перших днів повномасштабної війни російської федерації в Україні (з 26.02.2022) була окупована, та офіційно територію було деокуповано українськими військами 08.09.2022, що підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією". У період окупації на території Шевченківської селищної територіальної громади, де розташоване підприємство позивача, був відсутній зв`язок та інтернет. На території самого підприємства постійно знаходилась ворожа армія, працівники підприємства працювали під повним контролем поставлених ворожих військових та у цей період у працівників позивача не було доступу до приладів обліку електроенергії, фізичної та технічної можливості передавати у цей період АТ "Харківобленерго" покази обліку електричної енергії. Але в цей період підприємство не зупиняло свою діяльність ні на день, а надання послуг з водопостачання та водовідведення передбачає щоденне використання електроенергії. 
У листопаді представниками позивача та відповідача було підписано Акт № 65-511/30112022 від 30.11.2022 про обсяги розподіленої електричної енергії з розбивкою по постачальникам за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 65-511, згідно з яким за листопад місяць 2022 року обсяг розподіленої електричної енергії по постачальнику ПрАТ "Харківенергозбут" становить 311907 кВт/год. З 18.11.2022 постачальник електричної енергії змінився, покази передано вчасно. За період лютий – жовтень 2022 року акти про обсяги розподіленої електричної енергії сторонами договору не підписувалися. Згідно з відомостями про витрати електричної енергії за аналогічний період, за листопад місяць 2021 року за договором № 65-511, фактично спожито 99147 кВт/год. Тим більше, покази по постачальнику ПрАТ "Харківобленерго" зафіксовано на 18.11.2022. Тобто, за 18 днів позивач технічно не міг використати 311907 кВт/год. Таким чином, оператор системи неправомірно не визначав обсяг розподіленої електричної енергії за 9 місяців 2022 року, а саме: за лютий, березень, квітень, травень, липень, червень, серпень, вересень, жовтень. А в листопаді 2022 року станом на 18.11.2022 визначив обсяг розподіленої електричної енергії за всі 10 місяців разом, включаючи 18 днів листопада 2022 року. Отже, за переконанням позивача, виходячи з умов договору, оператором системи, тобто АТ "Харківобленерго", обсяг спожитої (розподіленої) енергії кожного місяця повинен визначатися розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця. 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суд вказав, що позивачем самостійно було подано відомості про витрати електричної енергії з даними попередніх показів лічильника та теперішніх показів лічильника, з визначенням різниці та витратами ел.енергії по т.о. та підписано та скріплено печаткою підприємства (без жодних зауважень) Акт про обсяги розподіленої електричної енергії за листопад 2022 року та Акт № 65-511/30112022 від 30.11.2022 про обсяги розподіленої електричної енергії, на підставі яких і було визначено обсяги спожитої позивачем електричної енергії.
Надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до преамбули Закону України "Про правовий режим воєнного стану", цей Закон визначає зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб.
Відповідно до частини 1 названого Закону, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно ст. 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України. Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Згідно преамбули Закону України "Про ринок електричної енергії", цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
Згідно ч. 2 ст. 5 названого Закону, формування та реалізацію державної політики в електроенергетиці здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, та інші органи державної влади відповідно до законодавства.
Згідно ч. 4 ст. 5 названого Закону, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, у сфері електроенергетики належать: 1) формування та реалізація державної політики в електроенергетичному комплексі з урахуванням положень Енергетичної стратегії України; 2) формування державної політики з нагляду (контролю) у сфері електроенергетики; 3) розроблення державних цільових програм; 4) розроблення і затвердження правил безпеки постачання електричної енергії та здійснення моніторингу безпеки постачання електричної енергії; 5) розроблення і затвердження галузевих технічних регламентів відповідно до Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності"; 6) затвердження нормативних характеристик технологічних витрат електричної енергії на її передачу та розподіл електричними мережами; 8) розроблення порядку формування прогнозного балансу електричної енергії ОЕС України; 9) формування та затвердження прогнозного балансу електричної енергії ОЕС України; 10) здійснення в межах своєї компетенції науково-технічної політики в електроенергетичному комплексі; 10-1) забезпечення в межах повноважень, передбачених законом, організації та проведення аукціонів з розподілу квот підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії; 10-2) розроблення порядку визначення екологічної цінності електричної енергії, виробленої з відновлюваних джерел енергії; 10-3) формування та реалізація державної політики у сфері відновлюваних джерел енергії; 11) здійснення інших повноважень, визначених цим Законом, іншими законами України та покладених на нього Кабінетом Міністрів України. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, має право отримувати від учасників ринку інформацію, необхідну для виконання ним своїх повноважень відповідно до вимог цього Закону.
Згідно Положення про Міністерство енергетики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 507, Міністерство енергетики України (Міненерго) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міненерго є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує: формування та реалізує державну політику в електроенергетичному, ядерно-промисловому, вугільно-промисловому, торфодобувному, нафтогазовому та нафтогазопереробному комплексі (далі - паливно-енергетичний комплекс).
13.04.2022 Наказом Міністерства енергетики України № 148 “Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану” затверджено Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану”.
Вказаний наказ був чинним у спірний період.
Згідно ч. 1 Положення, учасники роздрібного ринку електричної енергії керуються вимогами Закону України "Про ринок електричної енергії" та іншими нормативно-правовими актами, з урахуванням цього Положення, для забезпечення стабільної роботи ринку електричної енергії в умовах воєнного стану.
Відповідно до п. 9 Положення, обсяги споживання електричної енергії визначаються з урахуванням таких особливостей: 1) обсяги споживання електричної енергії на об`єктах споживачів визначаються відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 311 (у редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 20 березня 2020 року № 716) (далі - Кодекс комерційного обліку електричної енергії), крім об`єктів споживачів, розташованих на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях; 
2) обсяги споживання електричної енергії на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях визначаються:
- з урахуванням фактичних показів лічильника(ів) у разі отримання таких показів за допомогою засобів дистанційної передачі даних (АСКОЕ) або переданих споживачем чи персоналом оператора системи, або постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або постачальником електричної енергії (для населення);
- приймаються рівними нулю за період(и) відсутності електропостачання тривалістю більше ніж 24 години в розрахунковому періоді для споживачів, об`єкти яких заживлені від певного вузла/району/області електричних мереж оператора системи, з яких був відсутній відпуск електричної енергії споживачам;
- приймаються рівними нулю - з дня пошкодження/руйнування електроустановки споживача до непридатного для споживання стану відповідно до підтвердженої оператором системи або Держенергонаглядом заяви споживача;
- у порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії, для кожної категорії споживачів (побутові, малі непобутові, інші непобутові) за їх середньодобовим споживанням в аналогічному періоді попереднього року із застосуванням коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії, розрахованого для відповідного періоду та території ліцензованої діяльності оператора системи, що здійснюють розподіл електричної енергії відповідному споживачу.
Коефіцієнт приросту/зниження споживання електричної енергії розраховується у відносних одиницях з точністю до чотирьох цифр після коми, як співвідношення величин обсягу відпуску електричної енергії споживачам у розрахунковому місяці за наявними у оператора системи фактичними даними станом на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим, до величини обсягу відпуску електричної енергії споживачам в аналогічному розрахунковому місяці попереднього року у відповідному вузлі/районі/області електричних мереж оператора системи;
3) оператор системи з урахуванням підстав, зазначених в абзацах третьому та четвертому підпункту 2 цього пункту, має перерахувати обсяги електричної енергії на підставі заяви споживача із дати підтвердженого виникнення підстав.
Після отримання оператором системи або постачальником послуг комерційного обліку електричної енергії документально підтверджених фактичних показів лічильника(ів), у тому числі після припинення чи скасування воєнного стану, щомісячні обсяги спожитої електричної енергії споживачем визначаються за середньодобовим обсягом споживання, який розраховується на основі зафіксованих двох останніх послідовно зчитаних показів лічильника(ів) та кількості днів між цими зчитуваннями (без урахування днів, коли відбувались перерви в електропостачанні споживача).
Матеріалами справи підтверджено та сторонами не спростовано, що позивачем самостійно було подано відомості про витрати електричної енергії з даними попередніх показів лічильника та теперішніх показів лічильника, з визначенням різниці та витратами ел.енергії по т.о. та підписано та скріплено печаткою підприємства (без жодних зауважень) Акт про обсяги розподіленої електричної енергії за листопад 2022 року та Акт № 65-511/30112022 від 30.11.2022 про обсяги розподіленої електричної енергії, на підставі яких і було визначено обсяги спожитої позивачем електричної енергії.
Таким чином, з огляду на Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану,  у відповідача відсутні правові підстави для визначення обсягу спожитої (розподіленої) позивачем електричної енергії за спірні періоди розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця, адже Положенням прямо встановлено, що після отримання оператором системи або постачальником послуг комерційного обліку електричної енергії документально підтверджених фактичних показів лічильника(ів), у тому числі після припинення чи скасування воєнного стану, щомісячні обсяги спожитої електричної енергії споживачем визначаються за середньодобовим обсягом споживання, який розраховується на основі зафіксованих двох останніх послідовно зчитаних показів лічильника(ів) та кількості днів між цими зчитуваннями (без урахування днів, коли відбувались перерви в електропостачанні споживача).
Колегія суддів вважає безпідставним посилання позивача в апеляційній скарзі на неправомірність не визначення обсягу розподіленої електричної енергії за 9 місяців 2022 року, а саме: за лютий, березень, квітень, травень, липень, червень, серпень, вересень, жовтень, а також те, що в листопаді 2022 року станом на 18листопада 2022 р. відповідач визначив обсяг розподіленої електричної енергії за всі 10 місяців разом, включаючи 18 днів листопада 2022 року. Таке твердження апелянта не відповідає дійсності, оскільки враховуючи положення п. 9 Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану”, обсяги споживання електричної енергії КП "АКВА" визначено з урахуванням наданих відомостей про витрати електричної енергії на 30 листопада 2022 року.
Безпідставними також є твердження про недослідження і невстановлення обставин справи, а саме місяці 2022 року, в яких позивачем звіти про обсяги розподіленої енергії не подавались, не досліджувалися причини невиконання відповідачем обов`язку щодо визначення в таких випадках обсягу розподіленої електричної енергії розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця, що призвело до прийняття судом необ`єктивного, незаконного рішення. Колегія суддів зазначає, що судами досліджено всі наявні у справі докази та їм надано належну оцінку, та відповідно, встановлено всі обставини справи.
Колегія суддів також відмовляє у клопотанні позивача про долучення до матеріалів справи нових доказів, які позивач не міг надати до суду першої інстанції, так як вони отримані позивачем 14.03.2024, а саме: Довідку про обсяги розподіленої електричної енергії за період з січня 2022 року по грудень 2022 року споживачу КП`АКВА» Шср відповідно до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 р. № 65-511; відповідь АТ «Харківобленерго» від 14.03.2024 р № 56РРЕ/49-109 та звіти про покази засобів обліку за січень, листопад та грудень 2022 року.
У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Зазначені норми свідчать, що саме учасник судового процесу має займати активну позицію у висловленні та доведенні відповідними доказами своїх доводів та заперечень по суті спору. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Останній не лише наділяє осіб, які беруть участь у справі, відповідними правами, але і покладає на них обов`язки подати наявні у них докази на підтвердження своїх вимог.
Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених статтею 269 ГПК України підстав для їх прийняття фактично буде порушувати принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, оскільки відповідно до статті 124, 129 Конституції України, статей 7, 13 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Поруч із цим, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 статті 13 ГПК України).
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №913/479/18.
Водночас, колегія суддів акцентує, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку, передбаченому статтею 269 ГПК України, незалежно від причин неподання стороною таких доказів. Саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення зазначеної норми процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якої є однозначність та передбачуваність.
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 14.09.2021 у справі №922/2187/20.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення заяви апелянта про долучення до матеріалів справи відповідь АТ «Харківобленерго» від 14.03.2024 р № 56РРЕ/49-109 та звіти про покази засобів обліку за січень, листопад та грудень 2022 року та про відмову у долученні до матеріалів справи цих доказів, поданих позивачем, оскільки вказаний доказ не існував на момент прийняття рішення суду першої інстанції.
Крім того, апелент жодним чином не обґрунтував, що завадило йому раніше звернутись до АТ «Харківобленерго» (підчас підготовки позовної заяви) задля отримання Довідки про обсяги розподіленої електричної енергії за період з січня 2022 року по грудень 2022 року споживачу КП`АКВА» Шср відповідно до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 р. № 65-511. Відтак, судова колегія  не може визнати поважною причину неподання цього доказу до суду у встановлені процесуальним законом строки та не приймає його.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення та не є підставою для його скасування.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. 
Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.
Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені позивачем, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 129, 269, п. 1 ч.1 ст.275, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "АКВА" Шевченківської селищної ради залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 20.02.2024 у справі №922/5065/23 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 20.05.2024.

Головуючий суддя                                                                    П.В. Тихий

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк  

Суддя                                                                                           О.В. Плахов