КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
Справа №381/1056/24                         Головуючий у 1 інстанції: Питель-Тьолушкіна В.Л.
Провадження №33/824/2720/2024     Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
16 травня 2024 року                                                                          м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гаращенка Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2024 року визнано   ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень, з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 25 квітня 2024 року  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовує тим, що копію оскаржуваної постанови отримав 16 квітня 2024 року.
Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що 04 квітня 2024 року Фастівським міськрайонним судом Київської області було ухвалено оскаржувану постанову.
Згідно з супровідним листом, 15 квітня 2024 року судом першої інстанції було надіслано копію постанови на поштову адресу  ОСОБА_1 , проте доказів отримання засобами поштового зв`язку матеріали справи не містять.
Відповідно до заяви, оскаржувана постанова була отримана ОСОБА_1 16 квітня 2024 року, що підтверджується розпискою про отримання копії постанови. 
Інших доказів направлення або отримання копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять.
25 квітня 2024 року ОСОБА_1   звернувся до суду з апеляційною скаргою.
З огляду на вище зазначені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2024 року слід визнати поважними та поновити строк на апеляційне оскарження.
 
Апеляційні вимоги обґрунтував тим, що 29 лютого 2024 року десь о 9 годині ОСОБА_1 сів на крісло водія власного автомобіля Nissan Tiida д.н.з. НОМЕР_1 , який напередодні був припаркований його сином біля дому де він проживає.
До нього підійшов працівник поліції інспектор відділення реагування поліції Фастівського районного управління поліції Пономаренко Роман Сергійович, з яким ОСОБА_1 уже раніше був знайомий, оскільки 24 липня 2023 року він складав відносно нього адміністративний протокол за керування транспортним в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі вказаного протоколу постановою Фастівського міськрайонного суду від 28.08.2023 року по справі №381/3417/23 (провадження 3/381/1851/23) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпAП та накладено штраф у сумі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.
До матеріалів справи поліцією долучено довідку інспектора CAП Фастівського PУП Бобренко І., що видана Фастівському міськрайонному суду про те, що ОСОБА_1 24.07.2023 року притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 4 ст.126 KYпAП (а.с. 3), але ОСОБА_1 раніше ніколи за ст. 126 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягався.
Вказана довідка з недостовірними відомостями судом зазначена в постанові, як доказ його вини. 
Також   зазначено       доказом          рапорт інспектора    відділення реагування поліції Фастівського PУП Пономаренка Р.С., проте рапорт працівника поліції не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. 
 
У судовому засіданні адвокат Поета Ю.В. захисник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу просив її задовольнити.  Постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити. 
 
Доповівши обставини справи, вислухавши пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, враховуючи наступне. 
 
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.
 
Судом першої інстанції встановлено, що 29.02.2024 о 09 год. 05 год., ОСОБА_1 будучи учасником дорожнього руху по вул. Миру в м. Фастові Київської області, повторно протягом року керував транспортним засобом  Nissan Tiida д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами.
Ухвалюючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції встановив, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом серії ААД № 287325 від 29.02.2024; рапортом інспектора ВРПП Фастівського РУП ГУ НП в Київській області Пономаренка Р., довідкою Фастівського РУП ГУ НП в Київській області № 2648/109/1700/02-24 м від 01.03.2024, зі змісту якої вбачається, що 24.07.2023 ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП; даними, що містяться на DVD-R диску.
Разом з тим, викладені у протоколі дані не відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам.
Згідно з відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського відеозапис починається з моменту коли ОСОБА_1 знаходиться в автомобілі, але на відео не відображено, не зафіксовано факт порушення ПДР України ОСОБА_1 , так і факт керування ним транспортним засобом.
Також жодних порушень ПДР України, які б були допущені ОСОБА_1 працівниками поліції не задокументовано та до матеріалів справи не долучено.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 5 ст. 126 КУпАП необхідно встановити факт керування особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, і що таке керування є повторним протягом року.
Така кваліфікуюча ознака, як повторність, доводиться наявністю діючої постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без права керування (ч. 2 ст. 126 КУпАП), за яке протягом одного року її вже було піддано адміністративному стягненню. При цьому, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд погоджується із вищезазначеними доводами захисника щодо відсутності доказу того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і здійснив порушення ПДР України, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП
При цьому, рапорт працівника поліції, який не містять фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, самі по собі, в силу положень ст.251 КУпАП не можуть бути доказом по даній справі.
Виходячи із практики ЄСПЛ, а також враховуючи вимоги ст.ст.7, 254, 279 КУпАП суд повинен розглядати справу не інакше, як на підставі та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а викладені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку з чим було постановлено помилкове рішення, яке належить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2024 року скасувати.
Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення.
Постанова касаційному оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                      Гаращенко Д.Р.