ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1394/24 Справа № 932/1944/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 травня 2024 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фізичної особи-підприємця, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, - 

ВСТАНОВИВ:
Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 85 гривень. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.02.2024 року,  ОСОБА_1  – фізична особа-підприємець, перебуваючи в магазині «Золотий вік», розташованого за адресою:  АДРЕСА_2 , допустила порушення встановленого порядку проведення розрахунків, а саме 23.01.2024 року о 14.22 год. в магазині «Золотий вік» проведено розрахункові операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми, чим порушено п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». 
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. 
Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 зазначила, суд розглянув справу за її відсутності, копію постанови було отримано лише 27 квітня 2024 року. Просила визнати причини пропуску строку поважними.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що в протоколі було зазначено 23.01.2024, 14:22, як дата та час правопорушення. Однак, фактично контрольну розрахункову операцію було проведено о 14-50 год., що суперечить протоколу №254. Тому уповноважена особа ГУ ДПС у Дніпропетровській області жодним чином не могла встановити та зафіксувати факт вчинення адміністративного правопорушення о часі, який зазначений в протоколі о 14-22 год. 
Вважає, що складання протоколу 22.02.2024 року, а не 23.01.2024 року, на думку апелянта є порушенням ст. 254 КУпАП.
Зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів вини ОСОБА_1 .
Будучи належним чином повідомленою про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у її відсутність.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, оскільки рішення суду приймалось за відсутності ОСОБА_1 . 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.
Такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №254 від 22.02.2024, в якому викладені обставини адміністративного правопорушення; актом (довідкою) фактичної перевірки від 02.02.2024 року.
На підставі вказаних доказів судом встановлено фактичні обставини правопорушення.
Твердження апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження вини ОСОБА_1 , не є слушним з огляду на таке.
Частиною 1 ст. 155-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Об`єктом правопорушень, передбачених коментованою статтею, є суспільні відносини у сфері здійснення розрахункових операцій.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: - порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг; - порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків при здійсненні операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених коментованою статтею, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.
Суб`єктом правопорушення може бути особа, яка відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснює розрахункові операції, а також посадова особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №254 від 22.02.2024, складеного на підставі акту фактичної перевірки №200/04-36-07-08/РРО/3212304287 від 02.02.2024, ФОП ОСОБА_1 порушила порядок проведення розрахунків, зокрема 23.01.2024 року о 14.22 год. в магазині «Золотий вік» проведено розрахункові операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми, чим порушено п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом вини, оскільки складений з порушенням ст. 254 КуупАП, не є слушним, зважаючи на таке.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Нормами ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому долучений акт перевірки, який підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати, відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП.
Відповідно до п.12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). 
На час апеляційного перегляду суду не надано доказів на підтвердження того, що на вказаний акт перевірки були подані заперечення, додаткові документи і пояснення до контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта ( у відповідності до ст. 86.7, 86.7.1 Податкового Кодексу України), тому доводи апеляційної скарги в цій частині не підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги в частині невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення №254 від 22.02.2024 положенням ст. 254 КУпАП не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду. 
Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, апеляційну скаргу залишити слід без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ: 
       Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності відповідальності — БєляєвоїА.М. строк апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року. 
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – залишити без задоволення.
Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко