Справа № 760/4501/22                                                                                   Головуючий в суді І інстанції Українець В.В.
Провадження № 22-ц/824/8086/2024                                                                  Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(у порядку письмового провадження)
 
16 травня 2024 року                                                                                                            м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,
 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 січня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» до ОСОБА_1   про стягнення коштів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2022 року ПрАТ АСК «Скарбниця» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувало тим, що 01 жовтня 2019 року воно уклало договір страхування транспортних засобів за Полісом №АО/1605594.
Страхувальником за договором виступав ОСОБА_2 , об`єкт страхування - автомобіль марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , строк страхування з 01 жовтня 2019 по 30 вересня 2020 року.
В подальшому зазначений автомобіль був проданий іншому власнику та одержав державний номерний знак НОМЕР_3 .
23 січня 2020 року о 17 годині 15 хвилин по вул. Металістів, 12,  в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «SkodaFabia» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки «HyundaiGetz» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .
Згідно з постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 березня 2020 року ОСОБА_1 визнана винною у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення нею ПДР України. Крім того, постановою встановлено, що ОСОБА_1 самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди.
21 квітня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» з заявою про виплату страхового відшкодування.
ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» прийняло рішення про визнання зазначеного випадку страховим.
На підставі страхового акту № 51/цв/20 ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 13416 гривень 44 копійки, що підтверджується платіжним дорученням № 5752 від 09 липня 2020 року.
Відповідачу було надіслано претензію від 29 липня 2020 року, проте жодного реагування відповідачем здійснено не було.
У зв`язку з вищевикладеним, ПрАТ АСК «Скарбниця» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 13 416, 44 грн., суму сплаченого судового збору - 2 481 грн. та витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 4 200  грн.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 15 січня 2024 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» виплачене страхове відшкодування в сумі 13416 гривень 44 копійки, витрати на правничу допомогу в сумі 4200 гривень та 2481 гривні судового збору.
Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що звіт №59649 від 18 березня 2020 року про оцінку колісного транспортного засобу є неналежним та недопустимим доказом, оскільки отриманий з порушенням встановленого порядку.
Також апелянт не погоджується з розміром витрат на правничу допомогу, оскільки у неї наразі тяжкий фінансовий стан, оскільки вона не працює та не отримує доходів, та вважає, що стягнення з неї 4 200 грн. за написання типової позовної заяви є неспівмірним.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, суд виходив з того, що ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» виплатило грошові кошти, тому має право звернутися до відповідача з регресною позовною вимогою про відшкодування понесених збитків.
Крім того, місцевий суд дійшов висновку про те, що матеріали справи містять належні докази надання правничої допомоги, в той же час відповідачем не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2019 року між ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» та ОСОБА_2 був укладений договір страхування транспортних засобів за Полісом № АО/1605594, предметом страхування якого був автомобіль марки «SkodaFabia» державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_2 , рік випуску 2011. Строк страхування з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року (а.с.5).
У подальшому зазначений автомобіль був проданий іншому власнику зі зміною державного реєстраційного номеру на НОМЕР_3 .
Відповідно до довідки №3020027552697482 про дорожньо-транспортну пригоду 23 січня 2020 року о 17 годині 15 хвилин по вул. Металістів, 12, в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода: наїзд на транспортний засіб, що стоїть - по ходу руху, за участю автомобіля марки «SkodaFabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки «HyundaiGetz», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_3 . Складено адміністративний протокол ДПР18425596 (а.с.7).
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 березня 2020 року у справі №760/3694/20 (провадження №3/760/2541/20) встановлено, що 23 січня 2020 року о 17 годині 15 хвилин по вул. Металістів, 12, в м. Києві, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «SkodaFabia», д.н.з. НОМЕР_3 , порушила вимоги Правил дорожнього руху України, а саме - під час руху не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та здійснила зіткнення автомобілем марки «HyundaiGetz», д.н.з. НОМЕР_4 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого водій ОСОБА_1 залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої причетна. ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП (а.с.6).
21 квітня 2020 року власник пошкодженого автомобіля марки «HyundaiGetz», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.15).
Відповідно до Звіту № 59649 від 18 березня 2020 року про оцінку колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «HyundaiGetz», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 17 659 гривень 73 копійки (а.с.9-14).
На підставі страхового акту № 51/цв/20 від 09 липня 2020 року (а.с.3-4)ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 13416 гривень 44 копійки, що підтверджується платіжним дорученням № 5752 від 09 липня 2020 року (а.с.8).
ОСОБА_1 було надіслано претензію від 29 липня 2020 року вих.№ 107 про відшкодування шкоди у розмірі 13 416, 44 грн.(а.с.16).
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно доп.п. «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Згідно з п.20-1.1ст. 20-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі викладеного, перевіривши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» здійснило виплату страхового відшкодування у зв`язку із заподіянням шкоди та визнанням постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 березня 2020 року ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124 КУпАП(порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) таст.122-4КУпАП(залишення місця дорожньо-транспортної пригоди), а тому місцевий суд дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого страхового відшкодування у розмірі 13 416 гривень 44 копійки.
Доводи апеляційної скарги щодо неналежності як доказу звіту №59649 від 18 березня 2020 року про оцінку колісного транспортного засобу, оцінюються колегією суддів критично, позаяк у даній справі оцінка розміру заподіяної шкоди проведена у відповідності до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, тому звіт №59649 від 18 березня 2020 року є належним та допустимим доказом розміру заподіяної шкоди.
Крім цього, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав  для стягнення витрат на правничу допомогу та відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині, з огляду на наступне.
Згідно з ч.3,4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Вивчивши викладені відповідачем доводи щодо зменшення витрат на правову допомогу, колегія суддів вважає, що останнім не доведено ту обставину, що розмір витрат на оплату послуг представника позивача у цій справі є неспівмірним зі складністю, обсягом виконаних робіт та витраченим адвокатом часом.
Обґрунтованих заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу відповідачем в апеляційній скарзі надано не було.
Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування, і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, та не повторювали доводів відповідача в суді першої інстанції, належна оцінка яким була надана судом першої інстанції, апеляційна скарга не містить.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.
 
Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 січня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                            Судді: