ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № П/320/531/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року                                                                                               м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді                    Парінова А.Б., 
суддів:                                         Беспалова О.О., 
                                                  Грибан І.О.,
при секретарі судового засідання Зіньковській Ю.В.
за участю учасників судового процесу:
від позивача: Шепіль О.В.;
від відповідача (апелянта): Завальнюк Я.О.;
розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-С" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:
До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-С» з позовом до Головного управління ДПС у Київській, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0000490512 від 08.01.2020, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 178475,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що він придбав у ТОВ «АКБ Моноліт» матеріали, що підтверджується відповідними видатковими накладними, які позивач передав ТОВ «АКБ Моноліт» на виконання робіт із капітального будівництва під`їзної залізничної колії дільниці з прийому та очистки зерна позивача. У свою  чергу, ТОВ «АКБ Моноліт» виконало роботи згідно з договором підряду в капітальному будівництві, що підтверджується відповідними актами приймання виконаних будівельних робіт, відомостями ресурсів витрат підрядника, довідками про вартість будівельних робіт та витрат, підсумковими відомостями ресурсів. У листопаді 2018 року позивач перерахував грошові кошти на рахунок ТОВ «АКБ Моноліт», що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, виданими позивачем. На підставі вказаних господарських операцій ТОВ «АКБ Моноліт» зареєструвало податкові накладні згідно з датами зарахування на його поточний рахунок грошових коштів позивача. Відтак, позивач вважає, що він правомірно задекларував від`ємне значення з податку на додану вартість за листопад 2018 року, включаючи отримане право на податковий кредит за господарськими операціями з підрядником ТОВ «АКБ Моноліт», та не завищив податковий кредит з податку на додану вартість за листопад 2018 року на суму 178475,00 грн. Як наслідок, позивач вважає податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області №0000490512 від 08.01.2020 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 позов задоволено: 
- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області № 0000490512 від 08.01.2020;
- стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-С» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області судовий збір у розмірі 2677,13 грн. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд cкасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що висновки суду першої інстанції є передчасними, з огляду на наступне. Апелянт вказує, що Головним управлінням ДПС у Київській області під час проведення перевірки було встановлено, що згідно з договором, предметом якого є виконання будівельно-монтажних робіт, та згідно з наданими до перевірки документами підрядник отримав від позивача в листопаді 2018 року передоплату за будівельно-монтажні роботи, про що складено наступні документи: платіжні доручення № 5838620009 від 01.11.2018 та № 5866590042 від 13.11.2018, податкові накладні № 1 від 01.11.2018 та № 2 від 13.11.2018 на загальну суму 1070851,80 грн, у тому числі: 178475,30 грн ПДВ.
Апелянт наполягає на тому, що для здійснення робіт по будівництву під`їзної колії необхідні матеріали та товари, а також наявність кваліфікованих спеціалістів. Згідно з кошторисом на будівництво залізничної колії дільниці з прийому та очистки зерна ТОВ «Агро-С»  для будівництва даного об`єкту встановлена трудомісткість 19,8320 тис. людино-годин. Поряд з цим, чисельність ТОВ «АКБ Моноліт» 11 осіб, з них 3 жінки, роботи проводились з серпня 2018 року по квітень 2019 року. В контексті викладеного, податковий орган підсумовує, що 19832,0 год. по 8 год. робочому дню становить 2479 днів при роботі 1 працівника та 226 днів при роботи 11 працівників по 8 год. кожен день, в середньому 22 робочих дні в місяць. Таким чином, відповідач вважає, що для виконання робіт ТОВ «АКБ Моноліт» потрібно 10 місяців. 
При цьому, апелянт звертає увагу, що у спірному періоді ТОВ «АКБ Моноліт» виконувало реконструкцію залізничної колії для ТОВ «Кролевецький завод силікатної цегли», ТОВ «Кролевецький елеватор», а також здійснював іншу господарську діяльність, що є неможливим при зайнятості всіх працівників на будівництві під`їзної колії ТОВ «Агро-С». Також, апелянт звертає увагу, що під час перевірки контролюючим органом з баз даних зібрано податкову інформацію щодо контрагентів ТОВ «АКБ Моноліт» та встановлено, що ТОВ «Дебат», ТОВ «Пром Трейдінг» фігурують у кримінальних провадженнях. Указані обставини, на переконання податкового органу, свідчать про оформлення первинних документів з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ. Крім того, апелянт звернув увагу і на те, що позовна заява підписана представником ПрАТ «Зернопродукт МХМ» адвокатом Шепіль О.В., однак позивачем у справі є ТОВ «Агро-С», що також не було досліджено судом першої інстанції.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду у судове засідання на 02.04.2024.
27.02.2024 представником позивача в системі «Електронний суд» сформовано відзив, за змістом якого останній просить суд відмовити апелянту у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що реальні господарські операції між ТОВ «Агро-С» та ТОВ «АКБ Моноліт», підтверджені в повному обсязі первинними документами: актами виконаних робіт, видатковими накладними, платіжними дорученнями, договором з додатками. У свою чергу, відповідач не надав жодних доказів, що ним перевірялись первинні документи контрагентів позивача, що свідчить про безпідставність його висновку щодо нереальності спірних господарських операцій. Щодо підписання уточненої позовної заяви представником ПрАТ «Зернопродукт МХП» представник позивача пояснив, що зазначення ПрАТ "Зернопродукт МХП"- є опискою, оскільки у реквізитах позивачем є ТОВ «Агро-С», представником позивача є адвокат Шепіль О.В., довіреність видано від ТОВ «Агро-С» на представника позивача, відповідно заява підписана представником ТОВ "Агро-С", дана обставина була досліджена Київським окружним адміністративним судом при відкритті провадження у справі №П/320/531/20, яка не є підставою для скасування судового рішення, у відповідності до статті 317 КАС України. 
Представник апелянта у судовому засіданні 02.04.2024 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд їх задовольнити.
Представник позивача у судовому засіданні 02.04.2024 заперечував проти вимог апеляційної скарги та просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників справи, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, у період з 27.11.2019 по 03.12.2019 Головним управлінням ДПС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із підприємством-постачальником ТОВ «АКБ Моноліт» (код ЄДРПОУ 38704177) за період 01.11.2018 по 30.11.2018, за результатами якої складено акт від 10.12.2019 № 288/10-36-05-12/31522243 (том 1 а.с. 11-18).
Актом перевірки зафіксовано порушення ТОВ «Агро-С» вимог пункту 198.1 статті 198, пунктів 200.1 та 200.4 статті 200 ПК України, що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ за листопад 2018 року на суму 178475,00 грн.
На підставі акта перевірки 08.01.2020 Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000490512, яким зменшено позивачу розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 178475,00 грн.
Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Київській області № 0000490512 від 08.01.2020, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав до суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності з доказами використання придбаних товарів та послуг в господарській діяльності позивача свідчать про факт вчинення господарських операцій, наявність мети господарських операцій та рух активів підприємства в процесі здійснення господарських операцій, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що прийняте податкове повідомлення-рішення №0000490512 від 08.01.2020 є протиправним та підлягає скасуванню.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Зі змісту акта перевірки вбачається, що відповідачем у ході перевірки було встановлено, що згідно з договором, предметом якого є виконання будівельно-монтажних робіт, та згідно з наданими до перевірки документами підрядник отримав від позивача в листопаді 2018 року передоплату за будівельно-монтажні роботи, про складено наступні документи: платіжні доручення №5838620009 від 01.11.2018 та №5866590042 від 13.11.2018, видані позивачем, а також податкові накладні №1 від 01.11.2018 та №2 від 13.11.2018, складені підрядником, на загальну суму 1   070   851,80 грн., у тому числі 178   475,30 грн. ПДВ.
Відповідачем згідно з ІС «Податковий блок» також встановлено, що чисельність працюючих у підрядника складає 9 осіб. Інформація про власні й орендовані складські та офісні приміщення, основні засоби: вартість основних засобів 260900,00 грн. Аналізом Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено додаткової оренди основних та транспортних засобів.
Крім цього, податковим органом зазначено, що відсутність товарно-матеріальних цінностей, трудових ресурсів свідчить про неможливість здійснення господарської діяльності.
У ході аналізу Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що 01.11.2018 підрядником придбано в ТОВ «Дебат» (код ЄДРПОУ 42281101) болт закладний, прокладки гумові для залізобетонних шпал, клеми проміжні та стикові, рейки залізничні широкої колії типу Р65, втулки ізолювальні текстолітові, шайбу пружинну двониткову згідно з податковою накладною №54 від 01.11.2019 (реєстрацію зупинено).
По ТОВ «Дебат» (код ЄДРПОУ 42281101) наявне кримінальне провадження в Державному бюро розслідувань №62019000000000537 від 24.04.2019 за ознаками частини п`ятої статті 191 Кримінального кодексу України, відповідно до якого ТОВ «Дебат» належить до конвертаційної групи підприємств.
Підрядником також придбано в ТОВ «Пром Трейдінг» (код ЄДРПОУ 41922142) болт закладний, прокладки гумові для залізобетонних шпал, клеми проміжні та стикові, рейки залізничні широкої колії типу Р65, втулки ізолювальні текстолітові, шайбу пружинну двониткову згідно з податковою накладною №54 від 01.11.2019.
По ТОВ «Пром Трейдінг» (код ЄДРПОУ 41922142) наявне кримінальне провадження в Державному бюро розслідувань №62019000000000537 від 24.04.2019 за ознаками частини п`ятої статті 191 Кримінального кодексу України, відповідно до якого ТОВ «Пром Трейдінг» належить до конвертаційної групи підприємств.
У ході аналізу Єдиного реєстру податкових накладних відповідачем встановлено відсутність походження товарів у ТОВ «Пром Трейдінг», реалізованих на адресу підрядника.
Таким чином, відповідач дійшов висновку, що фактично підрядник займався документальним оформленням транзитних операцій із метою формування схемного податкового кредиту на адресу контрагентів-покупців із метою ухилення останніх від оподаткування.
Сукупність вищеперелічених фактів позиціонує підрядника як учасника тіньового сектору економіки, що вчинив дії, спрямовані на отримання податкової вигоди кінцевими отримувачами. Дані факти підтверджують, що дане підприємство фактично не придбавало товарів та послуг у контрагентів-постачальників, а відтак задекларовані операції з їх придбання не можуть вважатися операціями, що дають право на податковий кредит згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України, а задекларовані податкові зобов`язання з податку на додану вартість на контрагентів-покупців не відповідають критеріям, визначеним пунктом 185.1 статті 185 ПК України, та, відповідно, не можуть бути підставою для віднесення їх до складу податкового кредиту даними підприємствами.
Ураховуючи вищевикладене, актом перевірки не підтверджено реального руху активів (реалізації будівельних матеріалів) на адресу позивача від підрядника протягом періоду, який перевірявся, що свідчить про оформлення первинних документів із метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ.
Зазначені у сукупності обставини стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до підпункту а) пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є, зокрема, операції платників податків з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений   Податковим Кодексом термін.
За приписами пункту 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Пунктом 201.8 статті 201 ПК України визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Тобто, як вбачається з викладеного, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання у власній господарській діяльності.
Як вбачається з матеріалів справи, 26.07.2018 між ТОВ «АКБ Моноліт» (далі - підрядник) та позивачем був укладений договір підряду в капітальному будівництві №726 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого на умовах договору підрядник зобов`язується в установлені строки за завданням позивача виконати будівельно-монтажні роботи, зазначені в додатках до договору, а позивач - прийняти та оплатити зазначені роботи.
Відповідно до пунктів 2.1-2.3, 2.5, 2.6, 3.1, 4.1-4.3 та 5.1-5.3 договору загальна вартість робіт, що є предметом договору, вказується в додатку №2 до нього.
Вартість окремих видів та/або етапів робіт, що є предметом договору, визначається сторонами згідно з додатком №3 до нього.
Фактична загальна вартість робіт за договором визначається сторонами на підставі підписаних актів виконаних робіт та не може перевищувати загальну вартість робіт, визначену в додатку №2 до договору.
Договірна ціна робіт відповідає рівню звичайних цін відповідно до положень чинного законодавства. У вартість робіт згідно з договором входить вартість матеріалів поставки підрядника, обумовлених у проектній документації та договірній ціні, а також доставка підрядником у зону монтажу будівельних матеріалів та конструкцій, які надає позивач, із приоб`єктного складу позивача, який знаходиться на території будівельного майданчика (в разі домовленості сторін про використання матеріалів та конструкцій позивача).
Вартість робіт, у тому числі матеріалів, по договору, передбачених відповідною договірною ціною та локальним кошторисом, необхідних для їх виконання, може бути змінена за згодою сторін шляхом укладення додаткових угод до договору в разі: необхідності виконання додаткових робіт, які не були враховані при укладенні договору, в тому числі в разі внесення змін у проектну документацію; якщо фактичні об`єми робіт перевищують або менше зазначених у проектній документації, що на стадії проектування визначити було неможливо; виконання робіт за погодженням сторін із матеріалів іншої сторони або з інших матеріалів, відмінних від тих, що зазначені в договірній ціні.
Підрядник має право: обирати та залучати до виконання робіт субпідрядників після попереднього письмового погодження з позивачем. Погодження залучення субпідрядників позивачем здійснюється до початку виконання субпідрядником робіт; ініціювати зміни вартості робіт у порядку, передбаченому договором; вносити в конструкції та матеріали, що використовуються, зміни, які не призводять до зниження обумовленої якості результатів робіт, тільки у випадку наявності письмової згоди позивача.
Роботи, що є предметом договору, виконуються з використанням обладнання, конструкцій і матеріалів підрядника (та в разі домовленості сторін у тому числі з використанням обладнання, конструкцій і матеріалів позивача), в обсязі, визначеному сторонами в додатках до договору (локальний кошторис та технічне завдання). Підрядник зобов`язаний за власний кошт повністю забезпечити поставку матеріалів, вказаних у додатках до договору з поміткою «Матеріал підрядника». Обсяги матеріалів підрядника в технічному завданні наведені орієнтовно, витрати на закупівлю додаткових обсягів матеріалів бере на себе підрядник.
У разі домовленості сторін про необхідність виконання робіт із використанням обладнання, конструкцій і матеріалів позивача така передача здійснюється згідно з підписанням сторонами лімітно-забірної відомості (додаток №8), а також накладної на отримання матеріалів та акту приймання-передачі обладнання в монтаж. Після підписання сторонами зазначених документів підрядник несе повну матеріальну відповідальність за збереження зазначених матеріалів та обладнання. Перелік та обсяг матеріалів, що підлягають передачі підряднику в монтаж, зазначається сторонами в локальному кошторисі з нульовою вартістю та відміткою «Матеріал позивача». Перелік, обсяг та технічні характеристики обладнання, що підлягає передачі підряднику в монтаж, зазначається в технічному завданні - додаток №7 до договору.
Після закінчення звітного місяці, до 10 числа наступного, уповноважена особа підрядника зобов`язана підписувати акт звірки по матеріалам (по кількості), наданих позивачем у роботу. По завершенню виконання робіт за договором підрядник зобов`язаний протягом 5 календарних днів із моменту підписання акту виконаних робіт, за яким передаються виконані роботи, повернути за окремим актом позивачу матеріали, отримані від нього та не використані в процесі виконання робіт.
Факт отримання підрядником матеріалів, які поставляються позивачем, підтверджується складеними в кожному випадку лімітно-забірними відомостями (додаток №8) та видатковою накладною на прийом-передачу матеріалів, підписаною уповноваженими представниками сторін. У випадку виявлення підрядником невідповідності наданих позивачем матеріалів у момент їх прийняття-передачі він зобов`язаний негайно повідомити про це позивача і вправі відмовитися від їх прийняття та підписання акту.
Підрядник приступає до виконання робіт із моменту отримання від позивача проектної документації та будівельного майданчика по акту приймання-передачі, якщо інше не зазначено в графіку виконання робіт (додаток №4 до договору), а також зобов`язується виконати роботи у строки, передбачені договором. У разі несвоєчасного надання підряднику від позивача вихідних даних та будівельного майданчика для виконання робіт такі випадку фіксуються сторонами актами в установленому порядку, при цьому строк виконання робіт корегується відповідно (пропорційно) строкам затримки.
Роботи за договором виконуються підрядником згідно з проектною документацією, технічним завданням та у відповідності до державних будівельних норм, вимог діючого законодавства.
За результатами виконання робіт підрядник подає позивачу акт приймання-передачі виконаних робіт у порядку, передбаченому додатком №2 до договору.
У відповідності до пунктів 1-5 додатку №2 до договору предметом останнього є будівництво під`їзної залізничної колії у складі об`єкту «Дільниця з прийому та очистки зерна позивача, код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП) 42.12. Будівництво залізниць і метрополітену».
Адреса (місце) виконання робіт: в адміністративних межах Райківщинської сільської ради (за межами населеного пункту) Яготинського району Київської області.
Граничний термін виконання робіт згідно з графіком(ами) виконання робіт (додаток №4): 30.09.2018.
Відповідно до умов договору позивач здійснює оплату робіт шляхом перерахування на поточний банківський рахунок підрядника в наступному порядку: часткова передоплата авансового платежу в розмірі 30% від вартості замовлених робіт/матеріалів протягом 5   банківських днів із дати підписання договору (в тому числі додатків до нього) та виставлення відповідного рахунка. 60% по факту виконання робіт/поставки матеріалів проміжними платежами протягом 7 банківських днів із моменту підписання сторонами без зауважень акту приймання-передачі, а 10% - після прийняття об`єкта та підписання сторонами останнього акту приймання-передачі виконаних робіт, але в будь-якому випадку лише за умови виконання цих робіт підрядником у повному обсязі, у строки, визначені договором, та після здачі підрядником позивачу всієї виконавчої документації згідно з чинним законодавством України та проектною документацією зі штампом позивача «У виробництво робіт» у паперовому вигляді.
Усі платежі здійснюються з урахуванням договору. Платіжним днем позивача є середа.
У випадку необхідності встановлення інших умов оплати для робіт по окремій договірній ціні сторони укладають відповідну додаткову угоду.
Загальна вартість робіт згідно з умовами договору не може перевищувати 10 500 000,00   грн, у тому числі ПДВ.
Відповідно до договірної ціни на будівництво під`їзної залізничної колії дільниці з прийому та очистки зерна позивача й локального кошторису на будівництво під`їзної залізничної колії дільниці з прийому та очистки зерна позивача, які є додатком №3 до договору, договірна ціна та зведений кошторисний розрахунок будівництва визначені підрядником та позивачем на рівні 10446029,53 грн. з урахуванням ПДВ.
01.11.2018 між підрядником та позивачем була складена видаткова накладна №29, відповідно до якої підрядник поставив позивачу матеріали на загальну суму 733363,00 грн, у тому числі 122227,17 грн. ПДВ, а саме: болт закладний у кількості 0,89 т на суму 37 654,38   грн без урахування ПДВ; прокладки гумові для залізобетонних шпал у кількості 605 шт. на суму 61105,00 грн без урахування ПДВ; клеми проміжні та стикові в кількості 3,2466 т на суму 64339,92 грн без урахування ПДВ; рейки залізничні широкої колії тип Р65 у кількості 214 м на суму 247242,76 грн без урахування ПДВ; втулки ізолювальні текстолітові в кількості 5200 шт. на суму 153764,00 грн. без урахування ПДВ; шайба пружинна двовиткова в кількості 0,67 т на суму 47029,77 грн. без урахування ПДВ.
01.11.2018 позивач перерахував на користь підрядника грошові кошти в розмірі 757000,08 грн за договором, у тому числі 126166,80 грн ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №5838620009 від 01.11.2018, виданим позивачем.
02.11.2018 між позивачем та підрядником був складений акт приймання-передачі матеріалів для будівництва під`їзної залізничної колії дільниці з прийому та очистки зерна позивача №5, відповідно до якого позивач передав підряднику, а підрядник прийняв матеріали, отримані за видатковою накладною № 29 від 01.11.2018, складеною між підрядником та позивачем, для будівництва під`їзної залізничної колії дільниці з прийому та очистки зерна позивача, яка розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Райківщинської сільської ради Яготинського району, для виконання зобов`язань сторін за договором.
13.11.2018 позивач перерахував на користь підрядника грошові кошти в розмірі 313851,00 грн за договором, у тому числі 52308,50 грн ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №5866590042 від 13.11.2018, виданим позивачем.
29.11.2018 підрядник склав та надіслав на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №1 від 01.11.2018 на загальну суму постачання 757000,80   грн, у тому числі ПДВ 126166,80 грн, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до податкової накладної № 1 від 01.11.2018, складеної підрядником, остання була складена на весь обсяг матеріалів, отриманих позивачем від підрядника за видатковою накладною № 29 від 01.11.2018, та на передоплату в розмірі 23637,80 грн, у тому числі 3939,63 грн ПДВ, за роботи по будівництву під`їзної залізничної колії дільниці з прийому та очистки зерна, сплачену позивачем згідно з платіжним дорученням №5838620009 від 01.11.2018.
29.11.2018 підрядник склав та надіслав на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №2 від 13.11.2018 на загальну суму постачання 313851,00   грн, у тому числі ПДВ 52308,50 грн, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до податкової накладної № 2 від 13.11.2018, складеної підрядником, остання була складена на передоплату в розмірі 313851,00 грн, у тому числі 52308,50 грн ПДВ, за роботи по будівництву під`їзної залізничної колії дільниці з прийому та очистки зерна, сплачену позивачем згідно з платіжним дорученням № 5866590042 від 13.11.2018.
Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХIV від 16.07.1999 (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, далі - Закон №996-ХIV) визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.
Відповідно до статті 1 Закону №996-ХIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, у той час як під господарською операцією розуміється дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
При цьому за змістом статті 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.
Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.
Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.
Водночас, суд зазначає, що нормами ПК України визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється на підставі податкової накладної, яка сама по собі є підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ. При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Таким чином, для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість він має бути фактично підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Статтею 200 ПК України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього   Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. 
Аналізуючи вище наведені норми законодавства та надаючи оцінку первинним документам, які підтверджують придбання позивачем матеріалів у ТОВ "АКБ Моноліт", обумовлених договором підряду № 726, колегія суддів дійшла висновку, що видаткові та податкові накладні оформлені відповідно до вимог Закону N 996-XIV, є первинними документами, та мають всі необхідні встановлені законом обов`язкові реквізити.
Вказані накладні містять найменування учасників господарських операцій, обсяг поставлених матеріалів, підписи сторін та відбитки печаток сторін, та дають змогу визначити, який характер послуг реалізовано, за якою ціною, між якими контрагентами.
Докази того, що дані документи не мають юридичної сили або визнані в установленому порядку недійсними відповідачем суду не надано.
При цьому, акт перевірки не містить жодних зауважень з приводу невідповідності видаткових та податкових накладних вимогам чинного законодавства.
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про неможливість виконання робіт 11 працівниками ТОВ «АКБ Моноліт» та не приймає до уваги наведених в апеляційній скарзі обрахунок періоду часу, який необхідний для виконання умов договору підряду № 726, з огляду на наступне.
Насамперед, суд звертає увагу, що висновки контролюючого органу ґрунтуються виключно на інформації баз даних ДПС, без проведення зустрічної звірки контрагента, а тому є необ`єктивними та не можуть бути єдиною підставою для зняття податкового кредиту перевіреного періоду.
Зокрема відповідачем не було спростовано можливість підрядника залучити на умовах субпідряду, право на яке є в підрядника за договором (п. 3.1), інших юридичних та/або фізичних осіб для виконання його зобов`язань перед позивачем за договором, а також не було спростовано можливість підрядника укласти договори оренди офісних, складських приміщень, транспортних засобів, обладнання з неплатниками ПДВ.
Колегія суддів зауважує, що сумніви контролюючого органу у неможливості ТОВ «АКБ Моноліт» виконання робіт ґрунтуються виключно на припущеннях відповідача.
Також, суд звертає увагу, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування витрат та податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судом під час вирішення цієї справи.
При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
У свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що 17.04.2019 комісією щодо прийняття на відповідність вимогам ПТЕ залізниць України новозбудованої під`їзної колії позивача по станції Яготин був складений акт, який було затверджено 08.05.2019 НГ-НЗ-1 ОСОБА_1 .
Відповідно до пунктів 1, 2 та 6 резолютивної частини вказаного акту комісія запропонувала визнати під`їзну колію позивача при станції Яготин із колійним розвитком три колії та два стрілочні переводи, встановленою маневровою лебідкою МУ-16, побудованим бункером для навантаження зерна, як таку, що відповідає вимогам ПТЕ залізниць України.
Комісія також запропонувала визнати вагонні ваги позивача, встановлені на власній під`їзній колії при станції Яготин згідно з проектом №28-ПЗ, розробленим ТОВ «Київгенплан» у 2018 році, як такі, що відповідають вимогам ПТЕ залізниць України, а ДС Яготин внести відповідні зміни в технічну документацію станції.
22.04.2019 між підрядником та позивачем був складений та підписаний акт приймання виконаних будівельних робіт №2 на загальну суму 1578908,76 грн, у тому числі 263151,46   грн ПДВ.
Відповідно до розділу IV «Будівельні матеріали, вироби і конструкції» відомості ресурсів витрат замовника до акту приймання виконаних будівельних робіт №2 від 22.04.2019, складеного між підрядником та позивачем, підрядником для виконання будівельних робіт було витрачено, зокрема: болти закладні для рейкових скріплень залізничної колії з гайками, діаметр різьби 22 мм, виконання 1, клас міцності гайки/болта 5/3,6 та 6/3,6 у кількості 3,89 т (пункт 2 відомості); прокладки гумові для залізобетонних шпал, тип рейок Р65 у кількості 2   605 шт. (пункт 11 відомості); клеми проміжні та стикові в кількості 3,2466 т (пункт 4 відомості); рейки залізничні широкої колії ІІ групи, тип Р65 зі сталі марки М76 у кількості 1   614 м (пункт 7 відомості); втулки ізолювальні текстолітові в кількості 5 200 шт. (пункт 9 відомості); шайби пружинні двовиткові, діаметр різьби болтів 24   мм, переріз шайб 8х10 мм, у кількості 1,27 т (пункт 3 відомості).
22.04.2019 між підрядником та позивачем був складений та підписаний акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2019 року №3 на загальну суму 20220,86 грн, у тому числі 3370,14 грн. ПДВ.
Таким чином, факт використання підрядником поставлених матеріалів підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт № 2 від 22.04.2019, складеним між підрядником і позивачем, та відомістю ресурсів витрат замовника до нього, а факт виконання робіт підрядником - актом приймання виконаних будівельних робіт №2 від 22.04.2019 й актом приймання виконаних будівельних робіт за січень 2019 року №3 від 22.04.2019, складеними між підрядником і позивачем, та актом комісії щодо прийняття на відповідність вимогам ПТЕ залізниць України новозбудованої під`їзної колії позивача по станції Яготин б/н від 17.04.2019, затвердженим 08.05.2019 НГ-НЗ-1 ОСОБА_1 , копії яких містяться в матеріалах справи.
В контексті викладеного, колегія суддів вважає, що позивачем підтверджено обставини щодо фактичності здійснення господарських операцій з придбання матеріалів у ТОВ "АКБ Моноліт", на які позивач посилається як на підставу виникнення у нього права на включення нарахованого (сплаченого) ПДВ до складу податкового кредиту.
Як наслідок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність включення позивачем до складу податкового кредиту листопада 2018 року сум ПДВ, вказаних у податкових накладних №1 від 01.11.2018 та №2 від 13.11.2018, складених підрядником та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних.
З приводу того, що контрагенти у ланцюгу постачання ТОВ "АКБ Моноліт", зокрема, ТОВ «Дебат» та ТОВ «Пром Трейдінг» фігурують у кримінальних провадженнях, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, наведеною нормою встановлено межі обов`язковості вироку для адміністративного суду лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Відповідно, висновок контролюючого органу про неприйнятність документів повинен ґрунтуватись з урахуванням об`єктивного та суб`єктивного критеріїв.
Так, об`єктивний критерій полягає у встановленні в межах кримінального провадження обставин того, що підприємство реальною діяльністю не займалось, здійснювало безтоварні операції, зокрема з надання послуг, а суб`єктивний в тому, що всі первинні документи підписані особою, яка визнала підписання цих документів в межах здійснення не господарської діяльності, а вчинення злочину.
Обставини щодо того, що контрагенти у ланцюгу постачання ТОВ "АКБ Моноліт" фігурують у кримінальних провадженнях, не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання ТОВ "АКБ Моноліт" своїх договірних зобов`язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем у відповідності до положень ПК України включено сплачені суми податку на додану вартість в ціні таких товарів до складу податкового кредиту, зазначивши, що підставою для нарахування податкового кредиту є наявність податкових накладних, оформлених належним чином та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних з указаним контрагентом.
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції,  що оскаржуване податкове повідомлення-рішення не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а також суперечить встановленим у справі обставинам, є протиправним та підлягає скасуванню, що є правовою підставою для задоволення позовних вимог.    
Також, колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що позовна заява підписана представником ПрАТ «Зернопродукт МХМ» адвокатом Шепіль О.В., з огляду на те, що повноваження адвоката Шепіль О.В. на представництво інтересів ТОВ «Агро-С» підтверджені довіреністю ТОВ «Агро-С».
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки їх суть зводиться до констатації норм законодавства, а не помилок чи то порушень судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, за таких обставин доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
Судовою колегією враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені   статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 229, 308, 311, 315, 316,   321,   322,   328,   329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя                                                            А.Б. Парінов

Судді                                                                                О.О. Беспалов

                                                                                          І.О. Грибан

Повний текст постанови складено 11 квітня 2024 року.