КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                              
справа №754/12402/18                                                         Головуючий у 1 інстанції: Галась І.А.
провадження №22-ц/824/9287/2024                                            Головуючий суддя: Олійник В.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
24 травня 2024 року                                                                        м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І.,            
суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1» на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року про зупинення провадження у справі за позовом Гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1» про стягнення безпідставно сплачених коштів за використану енергію, скасування рішень, -
 
в с т а н о в и в :
 
В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом Гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1» про стягнення безпідставно сплачених коштів за використану енергію, скасування рішень.
В судовому засіданні 23 лютого 2024 року ОСОБА_1 заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Господарським судом м. Києва справи №910/20064/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1» про визнання недійсними, скасування рішень.
В обгрунтування клопотання зазначав, що даний спір неможливо вирішити до вирішення питання наявності повноважень у обраного на почергових зборах кооперативу складу керівництва.
Заперечуючи проти вказаного клопотання представник позивача в судовому засіданні наголошувала на відсутності взаємозв?язку між предметами позовів, зазначених в клопотанні відповідача, та перекручування ним фактичних обставин.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року зупинено провадження у справі до розгляду Господарським судом м. Києва справи №910/20064/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1» про визнання недійсними і скасування рішень.
В апеляційній скарзі позивача за первісним позовом Гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1» з посиланням на порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Скаргу обґрунтовує тим, що предметом розгляду справи № 754/12402 18 є стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію членом кооперативу ОСОБА_1 .
Звертає увагу апеляційного суду, що провадження у цій справі відкрито ще у 2018 році та з різних причин, які не залежали від Кооперативу, вже перебуває на розгляді з суді понад 5 років. Вказане очевидно свідчить про недотримання принципу «розумного строку».
Вказує, що ОСОБА_1 вживає різних заходів до затягування розгляду справи з метою уникнення цивільно-правової відповідальності, у зв?язку з чим заявив клопотання про зупинення розгляду цієї справи з причин, що ним оскаржується рішення позачергових зборів Уповноважених членів кооперативу від 09.12.2023 року, проте вказане рішення вищого органу управління Кооперативу стосується обрання керівництва Кооперативу та ніяким чином не стосується питань, що є предметом розгляду цієї справи.
З аналогічних підстав розгляд справи вже зупинявся, однак минулого разу ОСОБА_1 оскаржував інше рішення вищого органу управління Кооперативу, яке також стосувалось обрання керівництва Кооперативу.
Так, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.12.2022 року провадження у даній цивільній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішення у цивільній справі № 910/12005/22 за позовом ОСОБА_1 до Кооперативу про визнання недійсними та скасування рішень позачергових Загальних зборів членів ГК «ІНФОРМАЦІЯ_1», оформлених протоколом №1 від 11.09.2021 року. 
Рішенням Господарського суду м. Києва від 17.04.2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2023 року рішення Господарського суду м. Києва залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 28.02.2024 року вищенаведені рішення суду залишено без змін.
Зміна керівництва Кооперативу не може призводити до об?єктивної неможливості розгляду цієї справи. До того ж, заявлений позов у цій справі у 2018 році був при іншому керівництві кооперативу, а предмет справи стосується виключно інтересів Кооперативу як юридичної особи, оскільки мова йде про несплачену заборгованість ОСОБА_1 перед Кооперативом за спожиту електричну енергію. Навіть у разі зміни керівництва Кооперативу мають бути захищені інтереси Кооперативу.
Ці обставини залишені поза увагою суду, що призвело до винесення незаконної та необґрунтованої ухвали суду від 23.02.2024 року про зупинення провадження у справі.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.
Зазначає, що не згоден з твердженнями апелянта (позивача), оскільки відповідачем у справі був поданий як відзив так і зустрічний позов, в яких він доводить, що так званий борг був створений штучно, що ним була здійснена переплата за використану електричну енергію, що відключення його як споживача, відбулося з порушенням Правил користування електроенергією і за це передбачені відповідні санкції, відображені у зустрічному позові, тому відповідачу немає ніякого сенсу затягувати розгляд судової справи, котрий проводиться судом понад 5 років з незалежних від відповідача обставин, оскільки за цей строк, як зазначено в ухвалі, у справі вже відбулася зміна двох суддів і справа передана для розгляду третьому судді.
Також, звертає увагу апеляційного суду на те, що у заяві про зупинення провадження у вказаній справі відповідач за первісним позовом, посилаючись на приписи частини четвертої статті 217 ЦПК України наголошував на тому, що головуючий у судовому засіданні перевіряє повноваження представників, а саме: законність набуття цих повноважень, ОСОБА_3 , як нинішнім головою Кооперативу, та надання ним адвокату Руденку О.О. повноважень від імені ГК «ІНФОРМАЦІЯ_1» представляти інтереси Кооперативу у Деснянському суді, де якраз і оскаржуються відповідачем, а також новообраним головою Кооперативу ОСОБА_2 у Господарському суді міста Києва в судовій справі №910/20064/23 (суддя Ягічева Н. І.), де предметом позову є: «визнання недійсними, скасування рішень позачергових Зборів уповноважених членів Гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1», оформлених протоколом від 09 грудня 2023 року, зобов?язання приватного  нотаріуса Київського міського нотаріального округу Леонтьєву Глібу Олеговичу видалити з відомостей в ЄДР зроблений ним запис про зміну керівника ГК «ІНФОРМАЦІЯ_1», - ОСОБА_3 та відновити попередній запис, керівник ГК «ІНФОРМАЦІЯ_1» - ОСОБА_2 » і саме тому від розгляду цієї справи залежить чи матимуть законне право представляти інтереси Кооперативу ОСОБА_3 та адвокат Руденко О.О. при розгляді судової справи №754/12402/18 Деснянським районним судом м. Києва.
Як правильно зазначила суддя Деснянського районного суду м. Києва в ухвалі від 23.02.2024 року «Єдиною підставою для зупинення провадження у справі до вирішення іншої судової справи є неможливість її розгляду без встановлення певних обставин в іншому провадженні», а також те, що суд врахував, що «неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом смостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи».
Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме: можливість її розгляду до вирішення цієї справи. 
Також, вважає, що суддею суду першої інстанції було правильно вказано в ухвалі, що «Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зміни розумного строку розгляду справи».
Вказує, що судом при постановленні оскаржуваної ухвали були враховані правові висновки, зазначені в постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 року у справі 
№6-1957 цс16, зокрема було з?ясовано, що від наслідків розгляду зазначеної господарської справи №10/20064/23 залежить прийняття рішення у цивільній справі №374/12402/18.
Щодо правової позиції, наведеної апелянтом у постанові Верховного Суду України від 01.02.2022 року у справі №160/12705/19 щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи, то необхідно зазначити, що правові висновки, викладені у постановах ВСУ згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, суд повинен застосовувати тільки в подібних правовідносинах, але у вказаній постанові позов подавало ТОВ «Металургійний завод Дніпросталь» до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, предметом позову являлось визнання протиправними та скасування витягів, наданих Держгеокадастром та скасування певної дії, а підставою для зупинення провадження було призначення судової експертизи з питань землеустрою у справі №160/12705/19, що не є подібними правовідносинами з огляду на відмінність предмета та підстав позовів. Такий правовий висновок (щодо подібності правовідносин) зазначений в ухвалі Великої Палати Верховного суду (далі ВП ВС) від 16.09.2020 року, справа №450/1726/16-ц, а також коли відмінний об?єкт спору та також відмінний суб?єктивний склад спірних правовідносин (постанова ВП ВС від 08.02.2018 у справі №357/3258/16-ц).
Аналогічні висновки викладені у постановах ВП ВС від 05.12.2018, справа №522/2201/15-ц, від 31.10.2018, справа №372/1988/15-ц, 05.12.2018, справа № ?522/2202/15-ц, 05.12.2018, справа №522/2110/15-ц, 30.01.2019, справа №706/1272/14-ц.
Відтак, зазначає, що апелянт посилається на правові висновки, викладені у вище вказаній Постанові ВСУ від 01.02.2022 у справі №160/12705/19, які не є подібними по відношенню до правовідносин в оскаржуваній ухвалі. 
Враховуючи вище зазначене вважає, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану апелянтом ухвалу від 23.02.2024 року про зупинення провадження у справі своє рішення щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у справі №754/12402/18 належним чином мотивував та дійшов правильного та обгрунтованого висновку про наявність законних підстав для зупинення провадження у вказаній судовій справі.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до  вимог ст.263  ЦПК України  судове рішення  повинно ґрунтуватися  на засадах  верховенства права,  бути законним  і обґрунтованим.  Законним є рішення,  ухвалене судом  відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм  процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Згідно з  ч.ч.1,  2 ст.367 ЦПК України  суд апеляційної  інстанції переглядає  справу за  наявними в ній і  додатково поданими  доказами та  перевіряє законність  і обґрунтованість  рішення суду  першої інстанції   в межах доводів та  вимог апеляційної  скарги.  Суд апеляційної  інстанції досліджує  докази,  що стосуються  фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно зі  ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про зупинення провадження у справі (п.14 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій  публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). 
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву. 
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц)
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав. 
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції, з урахуванням предмету судового розгляду Господарським судом міста Києва, виходив з того, що підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме: неможливість її розгляду до вирішення цієї справи. Крім того, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. 
Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з вимогами ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства,- до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Згідно з п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу,- до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.
Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у цій справі має значення для цивільної справи, яка розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.
За ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 62 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є Конституційної гарантією (ст.129 Конституції України), що передбачено ст.12 ЦПК України.
На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За приписами ст.210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів із дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Згідно висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі №357/10397/19 (провадження №61-5752сво21) вказано, що: «метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду».
Судом встановлено, що в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом Гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1» про стягнення безпідставно сплачених коштів за використану енергію, скасування рішень.
Також встановлено, що в провадженні Господарського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа №910/20064/23 за позовом ОСОБА_1 до Кооперативу про визнання недійсними та скасування рішень позачергових Загальних зборів членів ГК «ІНФОРМАЦІЯ_1», оформлених протоколом №1 від 11.09.2021 року.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в провадженні Господарського районного суду м. Києва перебуває справа, в який ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просять визнати недійсним, скасувати рішення позачергових зборів уповноважених членів Гаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1", оформлених протоколом від 09.12.2023 року, зобов`язати приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Леонтьєва Г.О. видалити з відомостей в ЄДР зроблений ним запис про зміну керівника ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1"- ОСОБА_3 та відновити попередній запис, керівник - ОСОБА_2 . 
Апеляційний суд вважає, що заслуговують також на увагу доводи апелянта про те, що предметом розгляду у даній цивільній справі є стягнення заборгованості за спожиту енергію членом кооперативу ОСОБА_1 і розгляд даної справи не залежить від розгляду справи щодо рішень, прийнятих Гаражним кооперативом «ІНФОРМАЦІЯ_1». 
Також заслуговують на увагу доводи щодо розумного строку розгляду справи, оскільки провадження у даній справі відкрито ще у 2018 році, а зупинення розгляду справи імовірно призведе до значного збільшення строку її розгляду.
            Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зупинення провадження у справі, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст.379 ЦПК України, оскільки перешкоджає подальшому провадженню, постановлена з порушенням норм процесуального права.
Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1)  неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2)  недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3)  невідповідність висновків суду обставинам справи;
4)  порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали
З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо задоволення апеляційної скарги Гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1»,скасування ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року про зупинення провадження у справіта направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,- 
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу Гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_1» задовольнити.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року про зупинення провадження у справіскасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:                         

Судді: