ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2024 року
м. Київ
справа № 331/2886/20
провадження № 51-568 км 24
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання          ОСОБА_4 ,
прокурора                                        ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції 
захисника                                        ОСОБА_6 ,
особи, щодо якої закрито 
кримінальне провадження               ОСОБА_7 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у судах першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2023 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 42018081020000098.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2023 року кримінальне провадження № 42018081020000098 закрито на підставі абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України як таке, в якому строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру. 
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 залишено без розгляду.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
Вимоги касаційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувані ухвали і призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, обґрунтовуючи свої доводи зазначає, що до визначення заступником прокурора Запорізької області нової групи прокурорів із числа прокурорів відділу прокуратури Запорізької області, а саме до 10 лютого 2020 року, прокурор ОСОБА_9 здійснювала свої повноваження процесуального прокурора у цьому кримінальному провадженні. На підставі клопотання прокурора ОСОБА_9 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2020 року продовжено досудове розслідування на шість місяців, тобто до 25 липня 2020 року, яка не скасована. В межах строків досудового розслідування проводилися подальші слідчі дії та 11 червня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру, а 30 липня 2020 року обвинувальний акт відносно нього направлено до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для розгляду по суті. Вважає, що суд апеляційної інстанції формально розглянув доводи апеляційної скарги прокурора з наведених підстав, належним чином їх не перевірив, не навів переконливих мотивів для їх спростування, чим порушив вимоги ст. 419 КПК України.
Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу.
Захисник ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , посилаючись на безпідставність доводів касаційної скарги, просили оскаржувані ухвали залишити без зміни.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Згідно приписів ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. При цьому строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Згідно положень ч. 1 ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.
З матеріалів провадження вбачається, що 25 липня 2018 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення за № 42018081020000098 
(т. 2 а. п. 31).
25 липня 2018 року постановою керівника органу прокуратури визначено групу прокурорів у складі прокурорів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (т. 2 а. п. 32).
24 липня 2019 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя задоволене клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження строків досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 42018081020000098, на шість місяців (т. 2 а. п. 38-40).
В цей же день прокурором ОСОБА_9 винесено постанову, якою проведення досудового розслідування кримінального провадження № 42018081020000098 від 25 липня 2018 року визначено доручити ТУ ДБР у м. Мелітополі, матеріали кримінального провадження направити до ТУ ДБР у м. Мелітополі для організації досудового розслідування (т. 2 а. п. 41-42).
Листом від 08 серпня 2019 року № 15-744 вих19 виконувача обов`язків начальника відділу Прокуратури Запорізької області ОСОБА_11 на адресу Запорізької місцевої прокуратури № 1 направлені матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 42018081020000098, для усунення недоліків (т. 2 а. п. 43).
21 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя задоволене клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 42018081020000098, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, на шість місяців, до 25 липня 2020 року 
(т. 2 а. п. 48-50).
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання про продовження строку досудового розслідування від 20 січня 2020 року подане неналежним прокурором та до неналежного суду, і як наслідок, свідчить про невідповідність вимогам закону ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2020 року про продовження строку досудового розслідування.
Зі змісту ухвали місцевого суду убачається, що встановивши факт порушення стороною обвинувачення строків досудового розслідування, вказаний суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження на підставі абз. 2
п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Перевіряючи зазначену ухвалу суд апеляційної інстанції погодився із такими висновками суду першої інстанції, при цьому зазначив, що посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що кримінальне провадження фактично до ТУ ДБР у м. Мелітополі не надходило та слідчим вказаного органу досудового розслідування до провадження не приймалося, є неспроможними, оскільки кримінальне процесуальне законодавство пов`язує визначення підслідності саме з прийняттям процесуального рішення, а не з фактичним часом отримання матеріалів кримінального провадження органом досудового розслідування.
Однак, колегія суддів не може погодитися із вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій виходячи з наступного.
Відповідно до частин 1, 2 статті 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, постановою першого заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 від 25 липня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 42018081020000098 від 25 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, визначено групу прокурорів, до складу якої включена, зокрема, прокурор ОСОБА_9 (т. 2 а. п. 32).
Постановою заступника прокурора Запорізької області від 10 лютого 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 42018081020000098, визначено групу прокурорів із числа прокурорів відділу прокуратури Запорізької області (т. 1 а. п. 32).
Таким чином, прокурор ОСОБА_9 здійснювала  повноваження процесуального прокурора у даному кримінальному провадженні до 10 лютого 2020 року, тому клопотання від 20 січня 2020 року про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження на шість місяців подано до слідчого судді належним прокурором, а твердження судів попередніх інстанцій про зворотнє є неспроможним.
Враховуючи наведене, висновок місцевого суду, що повідомлення ОСОБА_7 про підозру здійснено поза межами строку досудового розслідування даного кримінального провадження є безпідставним.
Колегія суддів вважає, що допущене порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним, оскільки перешкодило судам ухвалити законні  та обґрунтовані судові рішення, що відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для скасування таких рішень з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Під час нового розгляду місцевому суду необхідно врахувати викладене, провести судовий розгляд відповідно до вимог КПК України, за наслідком якого ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у судах першої та апеляційної інстанцій, задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2023 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.  
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                          ОСОБА_3