Справа №592/2278/23 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Литовченко О. В.	
Номер провадження 33/816/53/24 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

28 березня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/2278/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.04.2023, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
установив:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки доказів керування ним т/з матеріали справи не містять, а тому працівники поліції не мали достатніх підстав для складення відносно нього протоколу.
Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.04.2023 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн з позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.
Згідно постанови, 13.02.2023 о 23:49 в м. Суми пр. Перемоги в районі буд. 135 ОСОБА_4 керував т/з Volkswagen Passat, д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду та стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з відмовився, огляд проводився в найближчому закладі охорони здоров`я КНП СОР «ОКМЦСНЗ» за згодою ОСОБА_4 , що підтверджується висновком лікаря № 295 від 14.02.2023, чим порушив п. 2.9а ПДР.
Будучи неодноразово повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду у встановлений законом спосіб, ОСОБА_4 та його захисник Лопаткін О. В. в судове засідання не з`явились, з будь-якими клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не звертались, тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності учасників провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки це не суперечить вимогам КУпАП, а право на доступ до суду, закріплене у §1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р (далі – Конвенція), «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання; суд повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець; подібне обмеження не буде відповідати §1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany); «заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання» (рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain); «обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається на відповідні державні судові органи; розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору; нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції» (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України»); «на національні суди покладено обов`язок створення умов для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним, зокрема, суд має вирішувати, чи відкладати судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричиняє невиправдані затримки у провадженні» (рішення ЄСПЛ від 06.09.2007 у справі «Цихановський проти України», від 18.10.2007 у справі «Коновалов проти України»).
Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Зокрема, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 046362 від 14.02.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що водій ОСОБА_4 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема: 
- показаннями свідка ОСОБА_5 (лікар КНП СОР «ОКМЦСНЗ»), згідно яких він в ніч з 13.02.2023 на 14.02.2023 перебував на чергуванні та проводив медичний огляд водія ОСОБА_4 . Перший раз ОСОБА_4 продув Драгер, результат позитивний – 1,79 проміле. ОСОБА_4 наполягав на відібрання зразків крові. Після відбирання зразків крові ним був оформлений акт, сумнівів у тому, що ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння він не мав;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_4 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (а. с. 2); 
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП СОР ОКМЦСНЗ від 14.02.2023, згідно якого водій ОСОБА_4 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 3);
- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 295 від 14.02.2023, згідно якого ОСОБА_4 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат тестування – 1,79 проміле (а. с. 22);
-  результатом дослідження № 96 від 14.02.2023, згідно якого у ОСОБА_4 в крові виявлено етиловий спирт в кількості 2,1 г/л (а. с. 47-48);
- відеозаписами подій з технічних засобів працівників поліції, якими підтверджуються обставини зупинки т/з, встановлення особи водія ОСОБА_4 , виявлення ознак алкогольного сп`яніння, відмови від проходження огляду на місці зупинки т/з, згода останнього пройти огляд в закладі охорони здоров`я та проходження такого в медзакладі (а. с. 8).
Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а обов`язок щодо їх (доказів) збирання покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених законом (ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП).
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. 
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_4 вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».
Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.
Вище наведене підтверджує не лише факт перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння під час керування т/з, а й дотримання працівниками поліції самої процедури огляду, яка була проведена в закладі охорони здоров`я у зв`язку із відмовою останнього від проходження огляду на місці зупинки т/з із застосуванням спеціального технічного засобу.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.
Що стосується доводів ОСОБА_4 про відсутність в матеріалах справи доказів керування т/з, то вони не заслуговують на увагу, так як не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються дослідженими в суді доказами, зокрема,  відеозаписами з технічних засобів працівників поліції, з яких убачається, як службовий автомобіль поліцейських в комендантську годину рухається за т/з, який заїжджає на АЗС та зупиняється. З водійського сидіння виходить ОСОБА_4 , який на питання поліцейських щодо порушення комендантської години не заперечував, що керував т/з, казав, що їхав на АЗС, на пропозицію пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу відмовився, погодившись пройти такий в закладі охорони здоров`я.
Доводів, які б спростовували висновки судді і були підставою для її скасування та закриття провадження в справі у  зв`язку  з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.04.2023 відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  В. Ю. Рунов