ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
05 червня 2024 року
м. Київ
 
справа № 2-2670/10
провадження № 61-14120св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., 
Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
заявник (стягувач) - Акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
заінтересовані особи (боржники): ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційні скарги  ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2023 року у складі судді Козак О. В. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 24 серпня 2023 року у складі колегії суддів: Грох Л. М., Янчук Т. О., Ярмолюка О. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст заявлених вимог
 
У січні 2023 року Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») звернулось до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів у справі за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
 
Заява мотивована тим, що на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2010 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області 17 березня 2010 року видав два виконавчі листи № 2-2670/10 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 03 жовтня 2008 року № 11400546000 на користь 
АТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_1 та про стягнення цієї заборгованості за кредитним договором від 03 жовтня 2008 року № 11400546000 на користь 
АТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_2 у розмірі 1 062 197,30 грн основного боргу; 
14 810,16 грн пені за порушення термінів повернення кредиту; 500,00 грн неустойки; 910,00 грн судових витрат.
 
07 квітня 2010 року Другий відділ державної виконавчої служби (далі - ДВС)
у м. Хмельницькому за заявою представника АТ «УкрСиббанк» відкрив виконавче провадження № НОМЕР_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 .
 
Не отримавши ні коштів, стягнених в ході виконання виконавчого листа, ні постанови про відкриття виконавчого провадження та не маючи інформації про хід виконання виконавчого листа № 2-2670/10 від 17 березня 2010 року, 
АТ «УкрСиббанк» направило запити до Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому від 27 серпня 2015 року № 30-5/10-362; від 07 квітня 2020 року № 24-4/57; від 30 листопада 2022 року № 27-3-03/678.
 
Однак державна виконавча служба не реагувала на вказані запити та на численні телефонні дзвінки з проханням надіслати банку постанову про відкриття виконавчого провадження. Тільки у січні 2023 року банк отримав відповідь на запит від 30 листопада 2022 року № 27-3-03/678, де зазначено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 та згідно 
з даними Єдиного реєстру виконавчих проваджень 22 липня 2010 року державний виконавець на підставі пункту 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.
 
У квітні 2010 року також пред`явлено до виконання виконавчий лист 
№ 2-2670/10 від 17 березня 2010 року про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь АТ «Укрсиббанк» з ОСОБА_2 . У період 
з 2010 року до 01 квітня 2016 року цей виконавчий лист періодично пред`являвся до примусового виконання та повертався назад до банку.
 
01 квітня 2016 року банк пред`явив до виконання до Другого відділу ДВС 
у м. Хмельницькому виконавчий лист № 2-2670/10 від 17 березня 2010 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 , 08 квітня 
2016 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.
 
На запит банку від 07 квітня 2020 року та від 30 листопада 2022 року про хід виконавчого провадження № НОМЕР_2 у січні 2023 року заявник отримав відповідь про те, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором 
з ОСОБА_2 та згідно з даними Єдиного реєстру виконавчих проваджень 
29 вересня 2016 року державний виконавець на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.
 
Банк указував, що не отримав ні постанов про повернення виконавчого документа стягувачу, ні оригіналів пред`явлених виконавчих листів № 2-2670/10 від 17 березня 2010 року. Доказів надсилання на адресу банку постанов про повернення виконавчого документа стягувачу та оригіналу виконавчого листа виконавча служба не надіслала. На цей час рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2010 року у справі 
№ 2-2670/2010 не виконано.
 
Враховуючи наведе, АТ «УкрСиббанк» просило видати дублікати виконавчих листів від 17 березня 2010 року № 2-2670/10 щодо боржників ОСОБА_1 
і ОСОБА_2 та поновити строк для пред`явлення їх до виконання. 
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 
23 березня 2023 року заяву задоволено.
 
Видано дублікат виконавчого листа від 17 березня 2010 року № 2-2670/10, виданого Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області у справі 
№ 2-2670/10, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 1 062 197,30 грн, 14 810,16 грн пені за порушення термінів повернення кредиту, 500,00 грн неустойки, всього 1 077 507,46 грн та поновлено строк для пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання. 
 
Видано дублікат виконавчого листа від 17 березня 2010 року № 2-2670/10, виданого Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 1 062 197,30 грн, 14 810,16 грн пені за порушення термінів повернення кредиту, 500,00 грн неустойки, всього 1 077 507,46 грн та поновлено строк для пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання. 
 
Ухвала суду мотивована тим, що оскільки банк не отримував постанов про повернення виконавчих документів стягувачу та оригіналів виконавчих листів, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 
03 березня 2010 року у справі № 2-2670/2010 не виконано, є підстави для видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред?влення їх до виконання.
 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 24 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.
 
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 
23 березня 2023 року залишено без змін.
 
Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, апеляційний суд погодився 
з висновком суду першої інстанції.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційних скарг
 
26 вересня 2023 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, 
у якій просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 24 серпня 2023 рокуй ухвалити нове рішення, яким 
у задоволенні заяви відмовити.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не повно з?ясували усі обставини справи, а банк за допомогою судових рішень намагається повторно стягнути кошти з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за споживчим кредитом, який був погашений за рахунок реалізації майна, яке перебувало 
у заставі, та кошти були внесені на рахунок банку, що підтверджується довідкою банку та встановлено у межах кримінального провадження 
№ 12020240010002764 від 04 серпня 2020 року. Вказує, що у кримінальній справі № 686/24376/20 банку було відомо про наявність у матеріалах справи копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Строк для пред?явлення виконавчих документів до виконання на момент звернення 
АТ «УкрСиббанк» із заявою про поновлення строків та видачі дублікатів виконавчих листів закінчився.
 
26 вересня 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, 
у якій просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 24 серпня 2023 рокуй ухвалити нове рішення, яким 
у задоволенні заяви відмовити.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не була повідомлена про розгляд заяви ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді.Суди попередніх інстанцій не повно з?ясували усі обставини справи, а банк за допомогою судових рішень намагається повторно стягнути кошти з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за споживчим кредитом, який був погашений за рахунок реалізації майна, яке перебувало у заставі, та кошти були внесені на рахунок банку, що підтверджується довідкою банку та встановлено у межах кримінального провадження № 12020240010002764 від 04 серпня 2020 року. Вказує, що 
у кримінальній справі № 686/24376/20 банку було відомо про наявність 
у матеріалах справи копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Оскільки АТ «УкрСиббанк» саме добровільно звернулося до виконавчої служби із заявою про повернення виконавчого листа про стягнення 
з ОСОБА_1 заборгованості, підстав для поновлення строків та видачі дубліката виконавчого документа в частині стягнення з ОСОБА_1 коштів немає. Вказує, що строк для пред?явлення виконавчих документів до виконання на момент звернення АТ «УкрСиббанк» із заявою про поновлення строків та видачі дублікатів виконавчих листів закінчився.
 
Доводи інших учасників справи
 
22 січня 2024 року АТ «УкрСиббанк» подало до Верховного Суду відзив, у якому просить касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 24 серпня 2023 року в частині видачі дублікатів виконавчих листів залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 
2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 24 серпня 
2023 року в частині видачі дублікатів виконавчих листів - без змін.
 
Відзив мотивований тим, що суди попередніх інстанцій встановили поважність пропуску строку на пред?явлення виконавчих документів до виконання, а іншими доказами ця обставина не спростована. У касаційній скарзі ОСОБА_2 аргументи зводяться лише до заперечень поважності причини пропуску строку на пред?явлення виконавчого листа до виконання та відсутності підстав для його поновлення.
 
Рух касаційної скарги та матеріалів справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2023 року  ОСОБА_1 і ОСОБА_2 поновлено строк на касаційне оскарження ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2023 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 24 серпня 2023 року.
 
У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами  ОСОБА_1 
і ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 24 серпня 2023 року в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі за позовом АТ «УкрСиббанк» до 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено. 
 
Відкрито касаційне провадження у справі в частині видачі дублікатів виконавчих листів та витребувано її матеріали з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2024 року зупинено дію ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 
2023 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 24 серпня 
2023 року до закінчення касаційного провадження.
 
19 січня 2024 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

 
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
У частині першій статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи 
у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Перевіривши доводи касаційних скарг, урахувавши аргументи, наведені у відзиві на касаційній скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають залишенню без задоволенняз таких підстав.
 
Фактичні обставини справи 
 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 
03 березня 2010 року позов АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнено в солідарному порядку 
з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість у розмірі 1 062 197,30 грн, 14 810,16 грн пені за порушення термінів повернення кредиту, 500,00 грн неустойки, всього 1 077 507,46 грн, а також по 910,00 грн судових витрат з кожного.
 
17 березня 2010 року на виконання вказаного рішення суду Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області видав виконавчі листи, які були пред`явлені до примусового виконання до Другого відділу ДВС 
м. Хмельницького.
 
01 квітня 2016 року АТ «УкрСиббанк» вкотре надіслало заяву до Другого відділу ДВС Хмельницького МУЮ про відкриття виконавчого провадження 
з примусового виконання виконавчого листа № 2-2670/10 щодо боржника 
ОСОБА_2 .
 
Постановою державного виконавця від 08 квітня 2016 року відкрито виконавче провадження № 50751061 з примусового виконання виконавчого листа 
№ 2-2670/10 від 17 березня 2010 року, виданого Хмельницьким міськрайонним судом, про стягнення на користь АТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 1 078 417,46 грн, боржник - ОСОБА_2 , стягувач - АТ «УкрСиббанк».
 
27 серпня 2015 року, 07 квітня 2020 року і 30 листопада 2022 року 
АТ «УкрСиббанк» неодноразово направляло запити про хід виконавчого провадження з виконання цих виконавчих листів.
 
Згідно з повідомленям Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому від 03 січня 2022 року № 1364 у виконавчих провадженнях № НОМЕР_2, № НОМЕР_1 
з примусового виконання виконавчих листів № 2-2670/10 від 17 березня 
2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» коштів в сумі 
1 078 417,46 грн згідно з даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 29 вересня 2016 року державний виконавець на підставі пункту 
2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Щодо виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_1 22 липня 2010 року державний виконавець на підставі пункту 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з надходженням до відділу заяви стягувача про повернення виконавчого документа без подальшого виконання. 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам закону відповідають.
 
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
 
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, і судове рішення є обов`язковим до виконання.
 
Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади 
і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
 
У Рішенні Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року 
№ 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 за конституційним зверненням Акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 
2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
 
Конституційний Суд України у Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 
у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положення пункту 
18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 
129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.
 
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року 
і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини 
(далі - ЄСПЛ) як джерело права.
 
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 
13 Конвенції.
 
Відповідно до § 51-53 рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року у справі «Іванов проти України» (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.
 
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа 
є його втрата. 
 
Мотиви й підстави втрати виконавчого листа не мають правового значення для застосування підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» 
ЦПК України.
 
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.
 
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження 
№ 14-308цс19), «якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
 
Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13 (провадження № 61-17590св20), від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21), від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20), від 14 грудня 
2022 року у справі № 753/20452/21 (провадження № 61-7673св22), від 
01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц (провадження № 61-12614св22), від 17 травня 2023 року у справі № 565/1888/19 (провадження № 61-1030св23) та від 13 червня 2023 року у справі № 1308/279/2012 (провадження 
№ 61-4982св23).
 
Наведене спростовує аргументи заявників про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання у подібних правовідносинах.
 
З урахуванням того, що суди попередніх інстанцій поновили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у АТ «УкрСиббанк» виконавчих документів немає, як і немає доказів отримання таких документів банком після їх повернення, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих документів.
 
Водночас оскаржувані судові рішення в частині вирішення вимог заявника про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання Верховний Суд не переглядав.
 
Аргументи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи судом першої та апеляційної інстанцій, 
є безпідставними з огляду на таке.
 
Із матеріалів справи відомо, що:
 
14 березня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області направив на адресу ОСОБА_1 судову повістку-повідомлення про те, що розгляд справи відбудеться 23 березня 2023 року о 12:00 год (а. с. 120);
 
вказана судова кореспонденція повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 123);
 
27 липня 2023 року Хмельницький апеляційний суд направив на адресу 
ОСОБА_1 судову повістку про те, що розгляд справи відбудеться 24 серпня 2023 року о 14:00 год (а. с. 164);
 
вказана судова кореспонденція повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 169).
 
Відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
 
Оскільки судова кореспонденція, яка була адресована ОСОБА_1 , повернулась до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 128 ПК України ОСОБА_1 є такою, що повідомлена про розгляд справи як судом першої інстанції так і апеляційним судом.
 
Висновки за результатом розгляду касаційних скарг
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційних скарг без задоволення, а ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2023 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 24 серпня 2023 рокув частині вирішення питання про видачу дублікатів виконавчих листів - без змін, оскільки підстав для їх скасування немає.
 
З огляду на те що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, розподіл судових витрат, понесених заявником, відповідно до статті 141 ЦПК України не здійснюється.
 
Щодо заявлених клопотань
 
У відзиві АТ «УкрСиббанк» також просить касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 24 серпня 2023 року в частині видачі дублікатів виконавчих листів закрити, мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 не оскаржувала 
в апеляційному порядку ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2023 року в частині, яка стосується вирішення питання щодо неї, а тому вона не має права на касаційне оскарження.
 
Вивчивши заявлене клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що воно задоволенню не підлягає з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити 
у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
З резолютивної частини постанови Хмельницького апеляційного суду від 
24 серпня 2024 року відомо, що апеляційний суд ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2023 року залишив без змін, тобто повністю погодився з висновками суду першої інстанції як щодо ОСОБА_2 , так і щодо ОСОБА_1 , здійснивши апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції повністю. 
 
Оскільки ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України має право на касаційне оскарження вказаних судових рішень, підстав для закриття касаційного провадження за її касаційною скаргою немає, тому 
в задоволенні клопотання АТ «УкрСиббанк» про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 слід відмовити.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
У задоволенні клопотання Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 відмовити.
 
Касаційні скарги  ОСОБА_3 і ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 
23 березня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 
24 серпня 2023 року в частині видачі дублікатів виконавчих листівзалишити без змін.
 
Поновити дію ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2023 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 
24 серпня 2023 року.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська