Справа №462/3935/22                                 Головуючий у 1 інстанції:Кирилюк А. І. 
Провадження №22-ц/811/2175/23                 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 червня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и л а :
рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29 червня 2023 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -відмовлено.
Дане рішення оскаржило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».
В апеляційній скарзі просять скасувати рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Зазначають, що перед підписанням кредитного договору ТОВ «МІЛОАН» було перевірено позичальника за даними бюро кредитних історій в тому числі і належність йому контактного номера телефону - НОМЕР_1 . Звертає увагу, що ОСОБА_1 вказав у своєму відзиві номер телефону НОМЕР_1 як засіб зв`язку з відповідачем, що є ідентичним з номером вказаним у копії довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 , однак судом не було взято до уваги даний факт. Вказує, що додаткового товариством при з`ясуванні кому належить номер мобільного телефону НОМЕР_1 за допомогою мобільного додатку Getcontact, який містить дані користувачів мобільних номерів, було встановлено, що вказаний номер належить ОСОБА_1 , тобто відповідачу по справі. Також зазначає, що надана копія платіжного доручення є частиною зшитих паперових копій електронних документів, що пронумеровані, підписані генеральним директором ТОВ «Мілоан» та скріплені печаткою товариства на останній сторінці зшитого документа. З чого слідує, що дане платіжне доручення все ж містить підпис та печатку банку, який здійснив переказ. Звертає увагу, що ТОВ «Мілоан» не відкриває карткових рахунків для перерахування кредитних коштів, а лише надсилає суму позики на існуючий рахунок позичальника, який вказується самим позичальником. Отже, надати подібні документи зі сторони позивача не є можливим. Зазначають, що підписавши договір, ОСОБА_1 відповідно до п. 5.1 підтвердив, що до укладення договору отримав проєкт цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами (у тому числі викладеними у п.6.3) та правилами, що розміщені на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. ст.2, 81, 89, 263 - 265, 293, 294, 315 ЦПК України та відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що відповідно до договору про споживчий кредит № 4079390 від 05.11.2021 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Сума кредиту становить 10 000 грн 00 коп. Кредит надається строком на 30 днів з 05.11.2021. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 05.12.2021. Орієнтовна загальна вартість кредиту позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 14 850 грн 00 коп. Комісія за надання кредиту: 1 100 грн. 00 коп., яка нараховується за ставкою 11% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 3 750 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 6 договору такий укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Після укладення цей кредитний договір надається позичальникові шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2 договору про споживчий кредит). Укладення товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору про споживчий кредит). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору про споживчий кредит). На підтвердження укладення кредитного договору, позивач долучив правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан», анкету-заяву на кредит № 4079390 від 05.11.2021, паспорт споживчого кредиту до договору № 4079390, графік платежів за договором, хронологію вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину № 4079390 від 05.11.2021, платіжне доручення № 60389847 від 05.11.2021. Відповідно до розрахунків, наданих позивачем, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеним 05.11.2021, заборгованість станом на 01.08.2022 становить 44 850 грн 00 коп., з яких: 10 000 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 33 750 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками, 1 100 грн 00 коп. - заборгованість за комісією. 23.02.2022 між ТОВ «Міолан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 81-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 , за кредитним договором № 4079390 від 05.11.2021. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 81-МЛ від 23.02.2022, у такому зазначено наступні дані: № 3281; ідентифікаційний код клієнта НОМЕР_2 ; ПІБ ОСОБА_1 ; номер кредитного договору - 4079390; дата підписання договору 05.11.2021; дата закінчення договору 05.12.2021; сума виданого кредиту 10 000 грн 00 коп; валюта гривня; залишок по тілу кредиту 10 000 грн 00 коп; залишок по відсотках 33 750 грн 00 коп; залишок по комісії 1 100 грн 00 коп; загальна сума заборгованості 44 850 грн 00 коп; кількість днів прострочення 79; серія та номер паспорта НОМЕР_3 . Відповідно, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних доказів укладення електронного договору між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан», шляхом використання електронного підпису, в тому числі шляхом застосування одноразового алфавітно-цифрового ідентифікатора визначеного Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, довідка про ідентифікацію, за якою особу ідентифіковано як ОСОБА_1 шляхом направлення на телефонний номер НОМЕР_1 одноразового ідентифікатора, не підтверджують ідентифікацію, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що телефонний номер НОМЕР_1 , за якими особу ідентифіковано, належить саме ОСОБА_1 . Підтвердження того, що відповідач заходив на сайт товариства та вводив електронне підтвердження - пароль, який повинен був бути відправлений на його номер телефону, відсутні. У справі наявна копія платіжного доручення № 60389847 від 05.11.2021, відповідно до якого платник ТОВ «Мілоан» через банк платника ТОВ «ФК «Елаєнс» перерахувало відповідачу 10 000 грн 00 коп. на кредитний рахунок № НОМЕР_4 . Однак, до матеріалів справи не було надано жодного доказу, який підтверджує отримання ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 10 000 грн 00 коп. Також, платіжне доручення, яке надано позивачем не містить жодних підписів, печаток, а також не надає можливості ідентифікувати, що номер картки (розрахунку) належить саме позичальнику. Враховуючи пояснення сторін та досліджені в ході судового розгляду докази, суд дійшов переконання, що наданий документ під назвою «Платіжне доручення 6038984731» не відображає дійсної банківської операції щодо перерахування коштів ТОВ «Мілоан» через банк платника ТОВ «ФК «Елаєнс» відповідачу ОСОБА_1 , оскільки саме такої операції не відбувалось. Таким чином, позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не доведено виконання ТОВ «Мілоан» п. 1.1 договору про споживче кредитування № 4079390 від 05.11.2021 щодо надання кредитодавцем грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі 10 000 грн, а відтак не доведено виникнення у відповідача обов`язку з повернення кредиту, сплати процентів та комісії за надання кредиту. Правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, передбачають, серед іншого, порядок та умови надання грошових коштів у кредит, порядок укладення кредитного договору, повернення заборгованості. Проте з таких Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» неможливо встановити, що саме з цими Правилами був ознайомлений відповідач, а також те, що вказані Правила на момент укладення договору взагалі містили ці умови. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надано суду доказів того, що на момент переходу до нього права вимоги за кредитним договором на підставі договору про відступлення права вимоги від 23.02.2022 за № 81-МЛ існувало право вимоги до відповідача саме в тому обсязі та на умовах, зазначених в позовній заяві, в тому числі щодо початкових сум тіла кредиту, процентів та комісії.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи; обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають; обставини які суд вважав встановленими - не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.
У серпні 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило: 
-стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №4079390 від 05.11.2021 в розмірі 44850 грн..
Позов обґрунтовували тим, що 05.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4079390, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 10 000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/термін, що визначені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. Відповідач не виконав свої зобов`язання - не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. 23.02.2022 ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги №81-МЛ. Згідно вказаного договору, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «МІЛОАН», включно і до ОСОБА_1 . Неодноразово вживались заходи щодо досудового врегулювання спору між сторонами. На поштову адресу боржника було відправлено ряд листів - повідомлення про заміну кредитора і повідомлення-вимога про погашення заборгованості за кредитним договором №4079390. Також 04.07.2022 відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Станом на 01.08.2022 заборгованість відповідача перед позивачем становить 44 850, 00 грн: - заборгованість за тілом кредиту -10 000,00 грн, - заборгованість за відсотками - 33 750,00 грн, заборгованість за комісією - 1 100,00 грн.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (п. 3, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положеннями ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦПК України та ГПК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 вказаного Закону, є оригіналом такого документа (п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з положеннями п. 5.1 вищевказаного договору про споживчий кредит, позичальник підтверджує, що до укладення цього договору отримав проект кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами (у т.ч. викладеними у п.6.3) та правилами, що розміщені на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 4079390, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Сума кредиту становить 10 000 грн 00 коп. Кредит надається строком на 30 днів з 05.11.2021. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 05.12.2021.
Орієнтовна загальна вартість кредиту позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 14 850 грн 00 коп. 
Комісія за надання кредиту: 1 100 грн 00 коп., яка нараховується за ставкою 11% від суми кредиту одноразово. 
Проценти за користування кредитом: 3 750 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 
Згідно з п. 6 договору такий укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Після укладення цей кредитний договір надається позичальникові шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2 договору про споживчий кредит). 
Укладення товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору про споживчий кредит). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору про споживчий кредит). 
На підтвердження укладення кредитного договору, позивач долучив правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан», анкету-заяву на кредит № 4079390 від 05.11.2021, паспорт споживчого кредиту до договору № 4079390, графік платежів за договором, хронологію вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину № 4079390 від 05.11.2021, платіжне доручення № 60389847 від 05.11.2021 року. 
Відповідно до розрахунків, наданих позивачем, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеним 05.11.2021, заборгованість станом на 01.08.2022 становить 44 850 грн 00 коп., з яких: 10 000 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 33 750 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками, 1 100 грн 00 коп. - заборгованість за комісією. 
23.02.2022 між ТОВ «Міолан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 81-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 , за кредитним договором № 4079390 від 05.11.2021. 
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 81-МЛ від 23.02.2022, у такому зазначено наступні дані: № 3281; ідентифікаційний код клієнта НОМЕР_2 ; ПІБ ОСОБА_1 ; номер кредитного договору - 4079390; дата підписання договору 05.11.2021; дата закінчення договору 05.12.2021; сума виданого кредиту 10 000 грн 00 коп; валюта гривня; залишок по тілу кредиту 10 000 грн 00 коп; залишок по відсотках 33 750 грн 00 коп; залишок по комісії 1 100 грн 00 коп; загальна сума заборгованості 44 850 грн 00 коп; кількість днів прострочення 79; серія та номер паспорта НОМЕР_3 . 
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що матеріали справи не містять доказів того, що телефонний номер НОМЕР_1 , за якими особу ідентифіковано, належить саме ОСОБА_1 . 
Однак, як вбачається з матеріалів справи в анкеті-заяві на кредит № 4079390 від 05.11.2021 вказано, що позичальником є  ОСОБА_1 , номер мобільного телефону НОМЕР_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ; документ, що підтверджує особу: паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ; адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .
Вище вказану інформацію ТОВ «Мілоан» надано  ОСОБА_1 для укладення договору про споживчий кредит № 4079390 від 05.11.2021, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит.
Підтвердженням того, що контактний номер телефону НОМЕР_1 належить саме відповідачу, підтверджує сам  ОСОБА_1 надавши вище вказаний номер телефону, як засіб зв`язку у своїй заяві про перегляд заочного рішення, відзиві на позовну заяву та відзиві на апеляційну скаргу (а.с. 89, 119, 166).
Таким чином,  ОСОБА_1 підтвердив, що саме йому належить мобільний номер телефону НОМЕР_1 , що не було взято до уваги судом першої інстанції. Аналогічно ним підтверджено і його ідентифікаційний номер, місце проживання, що вказані в тих же документах, поданих ним самим.
Також, районним судом було вказано, що до матеріалів справи не було надано жодного доказу, який підтверджує отримання ним грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн.
Однак, вказане спростовується тим, що відповідачем було надано рахунок на який були перераховані кошти в розмірі 10 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 60389847 (а.с. 22). Так, рахунок на який були перераховані кошти належить банку рахунок (карта) якого починається з 444111, що вказує на те, що рахунок відповідача відкрито в «MonoBank». Більше того, ТОВ «Мілоан» не відкриває карткових рахунків для перерахування кредитних коштів, а лише надсилає суму позики на існуючий рахунок позичальника, який вказується самим позичальником. 
Таким чином ОСОБА_1 не спростував факт надання ним всіх особистих ідентифікуючих даних, даних його платіжної картки, без надання яких і відповідного підтвердження, ознайомлення з відповідними умовами та правилами отримання та повернення кредитних коштів, відповідний кредит не міг бути наданий.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми в розмірі 44 850 грн, з яких: 10 000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 33 750 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками, 1 100 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією.
Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.
Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Згідно із пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультрактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає Закон України «Про споживче кредитування».
Із розрахунків наданих позивачем вбачається, що відповідачу нарахована комісія за надання кредиту у розмірі 1 100 грн. Вказану суму слід вважати платою за обслуговування кредитної заборгованості, яка за законом повинна надаватись безоплатно, а відтак колегія суддів вважає, що підстави для стягнення суми за надання кредиту в розмірі 1100 грн відсутні, за нікчемною умовою договору.
Позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, однак, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки за Кредитним договором.
Відтак, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеним 05.11.2021, заборгованість станом на 01.08.2022 становить 43750 грн, з яких: 10 000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту та 33 750 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками. 
Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги слід вважати частково обґрунтованими, та таку слід задовольнити частково, рішення ж суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 4079390 від 05.11.2021 в розмірі 43 750 грн. В задоволенні решти позву слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -
п о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - задовольнити частково.
Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 червня 2023 року - скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 4079390 від 05.11.2021 в розмірі 43 750 грн.
В задоволенні решти позову - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 06 червня 2024 року.

Головуючий:                                                                 Я.А. Левик

Судді:                                                                 Н.П Крайник

М.М. Шандра