ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 квітня 2024 року
м. Київ
 
справа № 299/1256/19
провадження № 61-1097св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В.,       Лідовця Р. А.,
 
учасники справи:
позивач -   ОСОБА_1 ,
відповідачі: Берегівська районна державна адміністрація Закарпатської області, фермерське господарство «Колос», 
третя особа - Виноградівська міська рада Закарпатської області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2023 року у складі судді Бак М. Д. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 грудня 2023 рокуу складі колегії суддів: Куштана Б. П., Мацунича М. В., Собослоя Г. Г.,
ВСТАНОВИВ:
1.            Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області (далі - Берегівська РДА Закарпатської області), фермерського господарства «Колос» (далі - ФГ «Колос»), третя особа - Виноградівська міська рада Закарпатської області, про визнання частково протиправним та скасування розпорядження, визнання частково статуту недійсним, визнання нечинним і скасування запису про включення відомостей про юридичну особу в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Позовна заява мотивована тим, що ФГ «Колос», вказуючи себе правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства «8-го Березня» (далі - КСГП «8-го Березня»), намагається протиправно позбавити його права власності на земельні ділянки, які були передані йому відповідно до розпоряджень Виноградівської РДА Закарпатської області від 21 грудня 1999 року № 704 та від 19 вересня 2000 року № 493. Про зазначене йому стало відомо 06 червня 2016 року із поданого до нього позову ФГ «Колос» (справа № 299/1382/16), в якому фермерське господарство просить визнати недійсними вищевказані розпорядження РДА та відповідні державні акти на право приватної власності на його земельні ділянки. Позивач вважав, що ФГ «Колос» не є правонаступником КСГП «8-го Березня», що підтверджується відповідними доказами, а спірні земельні ділянки після ліквідації КСГП «8-го Березня» не могли бути передані у власність будь-якому із правонаступників, оскільки були передані йому у приватну власність згідно з земельних часток (паїв) із земель колишнього КСГП «8-го Березня». 
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд: 
 - визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Виноградівської РДА Закарпатської області від 26 червня 2000 року № 331 в частині підпункту 1.1 пункту 1, а саме «1. Зареєструвати: 1.1. Фермерське господарство «Колос», керівник: ОСОБА_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 »;
 - визнати нечинним та скасувати запис про включення відомостей про юридичну особу в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 13101200000000755 від 26 червня 2000 року про проведення державної реєстрації ФГ «Колос»;
 - визнати недійсним пункт 1.1 Статуту ФГ «Колос» в частині «… і являється правонаступником КСГП «8-Березня».
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну предмета позову у вищевказаній справі, в якій просив замінити позовну вимогу про визнання нечинним та скасування запису про включення відомостей про юридичну особу в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних   осіб-підприємців та громадських формувань на позовну вимогу про ліквідацію юридичної особи і зобов`язання вчинити певні дії.
У відповідній частині пред`явлених позовних вимог позивач просив ліквідувати юридичну особу - ФГ «Колос» та зобов`язати орган державної реєстрації - Берегівську РДА Закарпатської області і орган статистики здійснити дії з виключення вказаної юридичної особи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції 
Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02 травня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі. 
Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2023 року клопотання ФГ «Колос» про закриття провадження у справі задоволено.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Берегівської РДА Закарпатської області, ФГ «Колос», третя особа - Виноградівська міська рада Закарпатської області, у частині позовних вимог про ліквідацію юридичної особи та зобов`язання вчинити певні дії закрито.
Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, послався на пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України, а саме на відсутність предмета спору між позивачем і ФГ «Колос» у частині позовних вимог, що стосуються ліквідації ФГ «Колос», оскільки позивач не є учасником цієї юридичної особи, а тому відповідно до положень частини першої статті 110 ЦК України не має права оспорювати створення останньої.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2  залишено без задоволення. Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2023 року залишено без змін.
Погоджуючись із висновками районного суду, апеляційний суд також зазначив, що предметом позову ОСОБА_1 до Берегівської РДА Закарпатської області, ФГ «Колос», третя особа - Виноградівська міська рада Закарпатської області, у частині позовних вимог про ліквідацію юридичної особи та зобов`язання вчинити певні дії є такі вимоги: 1) ліквідувати юридичну особу - ФГ «Колос»; 2) зобов`язати орган державної реєстрації (відповідний орган Берегівської РДА Закарпатської області) і орган статистики здійснити дії з виключення цієї юридичної особи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних     осіб-підприємців та громадських формувань.
Позов у відповідній частині пред`явлено з тих підстав, що при створенні ФГ «Колос» допущено порушення, які не можна усунути, що має наслідком ліквідацію юридичної особи. Разом з тим, за змістом частини першої статті 110 ЦК України суб`єктом звернення до суду з позовом про ліквідацію юридичної особи є учасник юридичної особи та орган державної влади. 
Із урахуванням обставин, наведених в обґрунтування позову, позивач не є учасником ФГ «Колос», що виключає можливість спору між позивачем і ФГ «Колос» щодо припинення вказаної юридичної особи шляхом її ліквідації.
Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Однак, у спірних правовідносинах між сторонами і не могло бути неврегульованих питань, оскільки позивач у силу вимог статті 110 ЦК України взагалі не є тим суб`єктом, який управі звертатися до суду з такими позовними вимогами.
Апеляційний суд послався на відповідні правові висновки Верховного Суду.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Виноградівського районного суду Закарпатської області. Підставами касаційного оскарження зазначено пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
У лютому 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 березня 2024 року справу за позовом ОСОБА_1 до Берегівської РДА Закарпатської області, ФГ «Колос», третя особа - Виноградівська міська рада Закарпатської області, про визнання частково протиправним і скасування розпорядження, визнання частково статуту недійсним, ліквідацію юридичної особи та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 грудня 2023 рокупризначено до судового розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про ліквідацію юридичної особи та зобов`язання вчинити певні дії на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України. У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, провадження № 61-3438сво21, на яку, у тому числі, послався апеляційний суд, зазначено, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення. Тоді як у справі, яка переглядається, предмет спору існував та існує як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення оскаржуваних судових рішень, що виключає можливість закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України. 
Позивач заперечував проти обставин, на які посилався представник відповідача у клопотанні про закриття провадження у справі, тому такі обставини підлягали дослідженню та з`ясуванню судом з дотриманням змагальності сторін. Вирішуючи клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, суди повинні були з`ясувати, чи не залишилося неврегульованих питань або чи самими сторонами врегульовано спірні питання. Судами попередніх інстанцій не враховано, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухваленням судом першої інстанції судового рішення, за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань, та розглянути по суті заявлені позовні вимоги, а у випадку їх необґрунтованості - відмовити у їх задоволенні через безпідставність чи недоведеність згідно з вимогами ЦПК України. 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У лютому 2024 року до Верховного Суду надійшов відзив ФГ «Колос» на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в якому зазначено, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги - безпідставними. Судами вірно враховано, що між сторонами відсутній предмет спору у відповідній частині, оскільки позивач не є учасником ФГ «Колос», що виключає можливість спору між ним і ФГ «Колос» щодо припинення вказаної юридичної особи шляхом її ліквідації.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області (далі - Берегівська РДА Закарпатської області), фермерського господарства «Колос» (далі - ФГ «Колос»), третя особа - Виноградівська міська рада Закарпатської області, про часткове визнання протиправним та скасування розпорядження, часткове визнання статуту недійсним, визнання нечинним і скасування запису про включення відомостей про юридичну особу в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну предмета позову у вищевказаній справі, в якій просив замінити позовну вимогу про визнання нечинним та скасування запису про включення відомостей про юридичну особу в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних   осіб-підприємців та громадських формувань на позовну вимогу про ліквідацію юридичної особи і зобов`язання вчинити певні дії.
10 квітня 2023 року ФГ «Колос» подано до суду клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог  ОСОБА_1 до Берегівської РДА Закарпатської області, ФГ «Колос», третя особа - Виноградівська міська рада Закарпатської області, у частині позовних вимог про ліквідацію юридичної особи та зобов`язання вчинити певні дії на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.
Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2023 року клопотання ФГ «Колос» про закриття провадження у справі задоволено.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Берегівської РДА Закарпатської області, ФГ «Колос», третя особа - Виноградівська міська рада Закарпатської області, у частині позовних вимог про ліквідацію юридичної особи та зобов`язання вчинити певні дії закрито.
 
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підлягає задоволенню. 

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувані судові рішення вищезазначеним вимогам закону не відповідають. 
Підстави для закриття провадження у цивільній справі визначені у статті 255 ЦПК України.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому потрібно надавати сутнісного, а не формального значення.
Предметом спору є об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить постановити певне судове рішення.
Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
З урахуванням викладеного неіснування (відсутність) предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Врахувавши викладене, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, провадження № 61-3438сво21, зазначив, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення.
Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» у контексті пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України дає підстави для висновку, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).
Якщо предмет спору став відсутнім після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають низку передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема: шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.
Застосувавши наведені висновки Верховного Суду, апеляційний суд не звернув уваги на їх нерелевантність до обставин цієї справи. 
У справі, яка переглядається, предметом позову ОСОБА_1 до Берегівської РДА Закарпатської області, ФГ «Колос», третя особа - Виноградівська міська рада Закарпатської області, у частині позовних вимог про ліквідацію юридичної особи та зобов`язання вчинити певні дії є такі вимоги: 1) ліквідувати юридичну особу - ФГ «Колос»; 2) зобов`язати орган державної реєстрації (відповідний орган Берегівської РДА Закарпатської області) і орган статистики здійснити дії з виключення цієї юридичної особи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Позов у відповідній частині пред`явлено з тих підстав, що, на думку  ОСОБА_1 , при створенні ФГ «Колос» допущено порушення, які не можна усунути, що має наслідком ліквідацію юридичної особи. 
Закриваючи провадження у справі у цій частині позовних вимог, суди, пославшись на пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України, вказали, що позивач не є учасником ФГ «Колос», що виключає можливість спору між ним і ФГ «Колос» щодо припинення вказаної юридичної особи шляхом її ліквідації.
Визначення (зміна) предмета, підстав позову у спорі - це право, яке належить виключно позивачу. Натомість установлення обґрунтованості позову - це обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. 
Тобто суд не вправі як відмовляти у відкритті провадження у справі, так і закривати провадження у справі з тих підстав, що по суті позов необґрунтований та має заявлятися з використанням іншого способу захисту в порядку іншого судочинства, або ж не порушені права позивача. 
При цьому, якщо права позивача не порушені, то це також є підставою для відмови в позові, а не підставою для закриття провадження у справі (див.: пункт 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 757/23249/17, провадження № 14-95цс22).
Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Згідно з пунктами 4 і 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
З викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Зазначене виключає можливість закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.
Таким чином, постановлена судом першої інстанції ухвала про закриття провадження у справі у відповідній частині позовних вимог, з якою погодився і апеляційний суд, є передчасною та не відповідає вимогами статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості судового рішення, а отже право позивача на доступ до правосуддя, закріплене у статті 55 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було порушено.
Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
Щодо судових витрат
У підпункті в) пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України передбачено, що постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
За загальним правилом, при розподілі судових витрат у резолютивній частині судового рішення за результатами розгляду та вирішення справи встановлюється обов`язок сторони, не на користь якої ухвалено таке судове рішення, відшкодувати (компенсувати) іншій стороні понесені судові витрати із вказівкою на чіткий розмір відповідних судових витрат.
У справі, що переглядається, касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а справа передається для продовження розгляду до суду першої інстанції. Тобто остаточного рішення по суті спору касаційним судом не було прийнято, а тому за таких обставин підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 грудня 2023 рокускасувати, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                   Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                             І. Ю. Гулейков
 
Б. І. Гулько
 
Г. В. Коломієць
 
Р. А. Лідовець