ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/958/24 Справа № 202/10061/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Маринін О. В. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 квітня 2024 року                                                                 м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  та його захисника Гелетія Максима Тарасовича,
апеляційну скаргу захисника Гелетія М.Т., подану на постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 01 березня 2024 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановила:
Постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 01 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 01 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп..

Відповідно до змісту постанови 21 травня 2023 року о 00 год. 01 хв. у м. Дніпро, Донецьке шосе 123 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Вайпер 150 LFKYDKL05E1011355 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Водій пройшов в установленому закону порядку огляд на стан сп`яніння за допомогою Alcotest 6820 прилад ARHK0520 результат тесту 0,57 проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник Гелетій М.Т. подав апеляційну скаргу із проханням про скасування постанови Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 01 березня 2024 року та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення.
Крім того, захисником подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 01 березня 2024 року. Подане клопотання захисник мотивував тим, що 29 лютого 2024 року захисником на адресу суду першої інстанції було направлено клопотання про відкладення розгляду справи, однак суд першої інстанції не взяв до уваги подане стороною захисту клопотання та розглянув справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, що свідчить про порушення судом права на захист. В подальшому, очікуючи відомостей про дату та час наступного судового розгляду, за результатом аналізу сайту «Судова влада» захисником було випадково встановлено факт ухвалення судом першої інстанції постанови у даній справі. Вказану постанову ані ОСОБА_1 , ані його захисник не отримували.
За такого, враховуючи що ні ОСОБА_1 , ні його захисником постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 01 березня 2024 року не отримували, а дізнались про неї випадково 18.03.2024 року, сторона захисту вважає, що строк апеляційного оскарження ними пропущений з поважних підстав.
Обґрунтовуючи доводи поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки письмовим запереченням поданим стороною захисту до суду першої інстанції, також не було оглянуто відеозапис з нагрудних камер працівників поліції.
Захисник вказує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було порушено права ОСОБА_1 , оскільки йому не було роз`яснено його права.
Сторона захисту звертає увагу на той факт, що подія правопорушення відсутня та ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки інкриміноване йому адміністративне правопорушення не вчиняв.
Крім того, з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису з камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 взагалі не перебуває за кермом. Натомість ОСОБА_1 намагається пояснити працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом, однак його пояснення працівниками поліції були відхилені та на прохання ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі останньому відмовили.
Акт огляду, долучений до матеріалів справи не може визначатися беззаперечним до допустимим доказом, оскільки не містить обов`язкових реквізитів офіційного документі (номер, дата та підпис уповноваженої особи), не містить персональних даних ОСОБА_1 та підписів свідків або понятих. 

Під час апеляційного розгляду справи захисник Гелетій М.Т. та ОСОБА_1 повністю підтримали подану стороною захисту апеляційну скаргу і просили про скасування постанови суду та про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Перевіривши витребувані із Індустріального районного суду міста Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, вислухавши самого ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ст. 294 КУпАП).
Право апеляційного оскарження можливе абсолютно по кожному адміністративному правопорушенню (ст.ст. 130, 124, 172-11, 184 КУпАП та інші правопорушення).
Розглядаючи клопотання про поновлення апелянту строків апеляційного оскарження зазначеної судової постанови, апеляційний суд вважає доводи захисника ОСОБА_2 слушними, оскільки захисником до поданого клопотання надано скрін-шот з сайту «Електронний суд» з якого вбачається, що 29.02.2024 року захисником на адресу Індустріального районного суду було направлено клопотання про відкладення судового розгляду справи, яке судом зареєстровано та приєднано до матеріалів справи. Однак, матеріали справи, надані апеляційному суду дане клопотання не містять. Крім того, матеріалами справи встановлено, що судом першої інстанції копія постанови сторонам направлена не була. 
Тому, на думку апеляційного суду, наявні підстави для поновлення строків апеляційного оскарження постанови як пропущені із поважних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.9а Правил дорожнього руху.
Вищезазначені вимоги закону по належній перевірці наявних у матеріалах доказів виконані судом у повному обсязі.
Так, із змісту досліджених судом першої інстанції та перевірених судом апеляційної інстанції матеріалів справи встановлено, що вина  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами адміністративної справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №101987 від 21.05.2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатами тестування з використанням спеціального технічного засобу із показником 0,57%, диском із відеозаписом згідно якого ОСОБА_1 , як водію транспортного засобу, в якого інспектором поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Результат тестування з використанням спеціального технічного засобу 0,57%.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №101987 від 21.05.2024 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 21 травня 2023 року о 00 год. 01 хв. у м. Дніпро, Донецьке шосе 123 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Вайпер 150 LFKYDKL05E1011355 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Водій пройшов в установленому закону порядку огляд на стан сп`яніння за допомогою Alcotest 6820 прилад ARHK0520 результат тесту 0,57 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено контактний номер телефону - НОМЕР_1 . Крім того, зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Протокол підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис.
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів при проведенні відео фіксації у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення покрову обличчя, за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 у ОСОБА_1 було встановлено позитивну пробу 0,57‰. В акті зазначено, що з результатами проведення огляду ОСОБА_1  згоден, про що свідчить його особистий підпис (а.с.4).
Відповідно до результатів тестування на алкоголь від 21.05.2023 року (а.с.3) у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння 0,57‰. З результатами тестування ОСОБА_1 було ознайомлено, про що свідчить його особистий підпис, будь-яких заперечень або незгоди з результатами від нього не надходило.
Із наявного у матеріалах справи відеофайлу вбачається, що 21 травня 2023 року працівниками патрульної поліції за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе 123, було зупинено транспортний засіб Вайпер 150 LFKYDKL05E1011355, який знаходився у стані руху під керуванням водія ОСОБА_1 .. Під час спілкування водія та працівників патрульної поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення покрову обличчя. Після чого, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, на що водій погодився. Далі, один з працівників патрульної поліції дістав з багажнику службового автомобіля вказаний прилад для проходження огляду та надав прилад Drager Alcotest 6820 для продуття. Результат огляду був позитивний 0,57‰. Після чого, ОСОБА_1 погодився з результатами. Крім того, відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 неодноразово пропонував працівникам поліції вирішити справу без складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.
Дані технічного носія інформації свідчать про те, що працівниками патрульної поліції, відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 був проведений огляд щодо ОСОБА_1 ..
Відеозапис з бодікамер працівників поліції є належним та допустимим доказом, і на ньому зафіксовано лише ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме те, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб, який знаходився під керуванням ОСОБА_1 .. ОСОБА_1 підтверджував факт керування ним транспортним засобом та погодився із результатами огляду. 
Твердження захисника в частині незаконності запинки транспортного засобу спростовуються відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №101987 від 21.05.2024 року, відповідно до якого останній керував транспортним засобом під час дії комендантської години, що було обґрунтованою підставою для його зупинки.
Крім того, відеозаписом, всупереч твердження сторони захисту, не зафіксовано факту прохання ОСОБА_1 на проходження огляду у медичному закладі, а також його незгоди із результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу.
Суд апеляційної інстанції враховує, крім іншого, й положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Як убачається із змісту зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, він був складений у відповідності із вимогами ст.256 КпАП України, уповноваженою на те особою, із зазначенням серійних номерів нагрудних камер, які зафіксували процедуру зупинки та процедуру здійснення огляду. 
ОСОБА_1 не заперечував проти висновків проведеного дослідження, погодився із ними, про що свідчать як матеріали відеозапису доданого до протоколу, так і наявність особистого підпису ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи захисника щодо не роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, спростовуються відомостями, наявними у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, який підписаний особисто ОСОБА_1 . Також слід зазначити, що роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, саме під час пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи у відповідному медичному закладі нормами КУпАП не передбачено.
З урахуванням того, що інші наведені в апеляційній скарзі доводи аналогічні доводам заперечень, які були подані захисником були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, який з дотриманням вимог чинного КУпАП перевірив їх та обґрунтовано спростував, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи захисника. 
Таким чином, апеляційний суд дослідив матеріали справи, оцінив докази у їх сукупності та дійшов до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 розглянуті судом у передбачені ст.38 КУпАП строки, а вид та розмір адміністративного стягнення визначений у межах санкції ч.1 ст.130 КпАП України.
Доводи апеляційної скарги захисника не спростовують встановлених судом обставин та задоволенню не підлягають.
На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-
постановив:
Клопотання захисника Гелетія Максима Тарасовича – задовольнити.
Поновити захиснику Гелетію Максиму Тарасовичу строк апеляційного оскарження постанови Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 01 березня 2024 року, як пропущеного із поважних підстав.
Постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 01 березня 2024 року, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду:                  О.В. Рябчун