УХВАЛА

18 квітня 2024 року 
м. Київ

справа № 160/11484/23
адміністративне провадження № К/990/12618/24 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на окрему ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01.02.2024 у справі №160/11484/23 у справі №160/11484/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску,

УСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2023, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.02.2024, задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги Ф-60350-17/67 від 04.05.2023 про сплату недоїмки з єдиного внеску в сумі 18585,60 грн, зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області привести у відповідність інтегровану картку платника податків ОСОБА_1 , виключивши суму боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження.
Окремою ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.02.2024 встановлено, що внаслідок неналежного, безвідповідального ставлення посадових осіб Головного управління ДПС в Дніпропетровській області до виконання своїх посадових обов?язків, ігнорування конституційних приписів про обов?язковість судових рішень, була сформована незаконна вимога Ф-60350-17/67  від  04.05.2023 про сплату ОСОБА_1 недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 18585, 60 грн за період з липня 2016 року по жовтень 2018 року. Ця вимога незаконно була звернута до примусового виконання, внаслідок чого на грошові кошти ОСОБА_1 був накладений незаконний арешт. Суд ухвалив про виявлені факти інформувати начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області для вжиття заходів щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, внаслідок незаконних дій яких порушені конституційні права ОСОБА_1 . Начальнику Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про вжиті заходи повідомити Третій апеляційний адміністративний суд не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на окрему ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01.02.2024 у справі №160/11484/23.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах 2 і 3 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
В обґрунтування касаційної скарги скаржником вказано, що зі сторони контролюючого органу відсутнє порушення норм статті 121 Конституції України, частини 1 статті 370,ь частини 2 статті 14 КАС України, частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а отже наявне неправильне застосування норм матеріального права судом апеляційної інстанції. Також скаржником зазначено, що апеляційним судом не в повній мірі досліджено обставини справи.
Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 324 КАС України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Аргументи скаржника про відсутність в оскаржуваній ухвалі посилання суду апеляційної інстанції на підстави та передумови винесення останньої є неприйнятними, оскільки фактично зміст наведених скаржником доводів зводиться до незгоди із висновками суду попередньої інстанції про наявність підстав для постановлення окремої ухвали, виходячи з обсягу встановлених судом обставин і досліджених наявних у справі матеріалів, що по суті лежить у площині переоцінки установлених судом обставин і досліджених доказів, а тому не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судового рішення, яка передбачена останнім абзацом частини 4 статті 328 КАС, та в силу припису статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України виходить за межі повноважень касаційного суду.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на окрему ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01.02.2024 у справі №160/11484/23  повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	І.А. Васильєва