УХВАЛА

14 травня 2024 року 
м. Київ
справа №440/11289/22
адміністративне провадження № К/990/16726/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Загороднюка А.Г.,
суддів: Губської О.А., Єресько Л.О.,     
перевіривши касаційну скаргу адвоката Нестеренко Анни Володимирівни, в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у справі  за позовом  ОСОБА_1     до 5 Управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби Безпеки України про  визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до 5 управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення нарахування і виплати одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-Х1І «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону №3668-УІ від 08 липня 2011 року) у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік військової служби;
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування і виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону №3668-ХІ від 08 липня 2011 року) в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 19 календарних років моєї військової служби;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення нарахування і виплати середнього розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , встановленого станом на день звільнення з військової служби 30 листопада 2022 року, за кожен день затримки у розрахунку при звільненні з військової служби, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні два місяці служби, які передували дню звільнення, починаючи з наступного дня після звільнення з військової служби, тобто з 01 грудня 2022 року, включно по день фактичного розрахунку з виплати одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-Х11 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону №3668-ХІ від 08 липня 2011 року) в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 19 календарних років військової служби;
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування і виплату середнього розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , встановленого станом на день звільнення з військової служби 30 листопада 2022 року, за кожен день затримки у розрахунку при звільненні з військової служби, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні два місяці служби, які передували дню звільнення, що становить 2553,30 грн, починаючи з наступного дня після звільнення з військової служби, тобто з 01 грудня 2022 року, включно по день фактичного розрахунку з виплати одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІ1 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону №3668-ХІ від 08 липня 2011 року) у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 19 календарних років військової служби.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року у справі №440/11289/22, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 при звільненні одноразової грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду у порядку, встановленому статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -  КАС України), із заявою, в якій просив:
- постановити ухвалу про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року по адміністративній справі №440/11289/22, а саме щодо неповного нарахування і виплати ОСОБА_1 при звільненні одноразової грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».;
- направити ухвалу відповідачеві для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2024 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 , в порядку  статті 383 КАС України, залишено без задоволення.
25 квітня 2024 року адвокатом Нестеренко Анною Володимирівною, в інтересах ОСОБА_1 подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
За правилами частини першої  статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Втім, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує  стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Такими ухвалами в силу пунктів 3, 4, 5, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України є ухвали щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
Водночас ухвала суду першої інстанції, якою залишено без задоволення заяву, подану в порядку статті 383 КАС України, а також постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатами перегляду такої ухвали, не входять до переліку тих судових рішень, які відповідно до процесуального закону можуть оскаржуватися у касаційному порядку.
Отже, КАС України не передбачає можливості касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції, якою вирішувалося питання, передбачене статтею 383 КАС України
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 355, 359 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Нестеренко Анни Володимирівни, в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у справі  за позовом  ОСОБА_1     до 5 Управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби Безпеки України про  визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач судді 	А.Г. Загороднюк О.А. Губська Л.О. Єресько