ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 квітня 2024 року           справа №200/7428/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Мендрика Дмитра Олександровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у справі № 200/7428/23 (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом адвоката Мендрика Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

                                                  ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком довідки про заробітну плату та вимог закону України “Про престижність шахтарської праці”;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 114 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та статті 8 Закону України “Про престижність шахтарської праці” з 19.06.2023;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій провести розрахунок середньомісячної заробітної плати для пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок про заробітну плату № 858 від 27.12.2021, № 859 від 27.12.2021, № 860 від 27.12.2021, № 544 від 22.12.2021;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії; 
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії з 27.01.2020 по 31.12.2021 у сумі 121 803,58 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що при призначені пенсії позивачу не враховано довідки про заробітну плату та розмір пенсії, а також протиправно не застосовано положення ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”. 
Відповідачем протиправно не виплачені суми нарахованої пенсії. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з виплати пенсії з 27.01.2020 по 31.12.2021.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на корить ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії в розмірі 117 313,36 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання судових витрат по справі.
Не погодившись з рішенням, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що в матеріалах справи відсутні докази подання позивачем до пенсійного органу довідок про заробітну плату № 858 від 27.12.2021, № 859 від 27.12.2021, № 860 від 27.12.2021, № 544 від 22.12.2021.
Рішенням суду у справі № 200/2899/21-а підтверджено надання позивачем довідок про заробітну плату аналогічного змісту, тільки іншого часу видачі.
Суд першої інстанції безпідставно не застосував до спірних правовідносин приписи ст. 8 Закону № 345 при обчисленні пенсії позивача.
Відповідачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги представника позивача.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіює паспорту серії НОМЕР_1 .
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.04.2021 у справі № 200/2899/21, зокрема зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області прийняти для розрахунку пенсії довідки № 12/59 від 27.01.2021, № 12/60 від 27.01.2021, № 12/61 від 27.01.2021, № 12/62 від 27.01.2021, № 12/63 від 27.01.2021, видані Відокремленим підрозділом “шахта імені С.М. Кірова” та довідки № 64 від 05.02.2021, № 65 від 05.02.2021, № 66 від 05.02.2021, № 36 від 05.02.2021, видані Відокремленим підрозділом “ВОК ЛШ імені Максима Горького”.
Зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.01.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні про те, що підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача, який дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” періоди роботи з 06.02.1987 по 02.09.1993 в ДП “Шахта № 13-Біс”, з 25.11.2002 по 06.06.2003, з 23.09.1993 по 03.05.2001, з 03.09.2001 по 23.07.2002 в Шахтоуправлінні ім. С.М. Кірова ДП “Макіїввуголь”.
На виконання рішення у справі № 200/2899/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянута заява ОСОБА_1 та йому призначено пенсію за віком з 27.01.2020.
Зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 06.02.1987 по 02.09.1993, з 23.09.1993 по 03.05.2001, з 03.09.2001 по 23.07.2002, з 25.11.2002 по 06.06.2003 та призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 27.01.2020 відповідно частини 2 статті 114 Закону України № 1058.
Вищезазначені довідки про стаж, які зобов`язав взяти до уваги Донецький окружний адміністративний суд в рішенні від 23.04.2021 по справі № 200/2899/21 позивачем не надавались, тому не були розглянуті.
Страховий стаж роботи позивача склав 23 роки 0 місяців 20 днів.
Пільговий стаж роботи за Списком № 1 склав 15 років 7 місяців 13 днів.
Заробітна плата обчислена за даними персоніфіковано обліку згідно частини 1 статті 40 закону України № 1058 за період з 01.07.2000 по 31.03.2013 та склала 3912,40 грн.
Листом від 11.08.2023 відповідач повідомив позивача, що на виконання рішення суду у справі № 200/2899/21 повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 27.01.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийнято для розрахунку пенсії довідки № 12/59 від 27.01.2021, № 12/60 від 27.01.2021, № 12/61 від 27.01.2021, № 12/62 від 27.01.2021, № 12/63 від 27.01.2021, видані ВП “Шахта імені С.М. Кірова та довідки № 64 від 05.02.2021, № 65 від 05.02.2021, № 66 від 05.02.2021, № 36 від 05.02.2021, видані відокремленим підрозділом “ВОК ЛШ імені Максима Горького”, згідно яких зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 06.02.1987 по 02.09.1993, з 23.09.1993 по 03.05.2001, з 03.09.2001 по 23.07.2002, з 25.11.2002 по 06.06.2003.
Зазначеним рішенням суду не зобов`язано враховувати довідки про заробітну плату за періоди роботи до 01.07.2000 при розрахунку середньомісячної заробітної плати.
За даними електронної пенсійної справи заробітна плата для обчислення пенсії врахована за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.03.2013 і її середньомісячний розмір складає 3912,40 грн (7763,17 грн – показник середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2017-2019 роки х 0,50397 – індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).
Суму пенсії визначено у мінімальному розмірі, відповідно до п. 3 статті 28 Закону № 1058 та призначено підвищення до зазначеного розміру відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році” з 01.03.2022 у розмірі 135,00 грн та від 24.02. 2023 № 168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році” з 01.03.2023 у розмірі 100,00 грн. 
Призначати пенсію у розмірі 80 відсотків середньомісячної заробітної плати недоцільно.
Заборгованість з виплати пенсії по пенсійній справі в результаті перерахунку пенсії на виконання рішення суду за період з 27.01.2020 по 31.12.2021 склала 121 803,58 грн, залишок пенсійних виплат за минулий період складає 120 714,08 грн, що буде виплачений після надходження відповідного фінансування, в межах бюджетних призначень. 
В суді першої інстанції представник позивача надав письмові пояснення від 01.02.2024, що 19.02.2021 позивач надавав до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області довідки про заробітну плату та просив приєднати їх до заяви про призначення пенсії та урахувати при обчисленні розміру пенсії. 
Проте, 15.03.2021 пенсійний орган повідомив про відсутність правових підстав для урахування наданих довідок, оскільки вони видані на непідконтрольній території. 
В подальшому позивач звертався до відповідача з вимогою надати інформацію по прийняттю для розрахунку довідок, на що йому повідомили що Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області стало Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області, та його довідок ніхто не може знайти бо вони були завантажені до старої бази, ксерокопії неможливо прийняти з матеріалів справи № 200/2899/21-а, рекомендовано взяти нові довідки.
У грудні 2021 року позивач взяв такі ж самі довідки та надав до Пенсійного фонду, але перерахунку не було, так як у позивача не було рішення суду з прямою вказівкою зарахувати ці довідки.
Таким чином, в матеріалах адміністративної справи № 200/2899/21-а знаходяться такі ж самі довідки, що у справі № 200/7428/23 тільки різниця у даті видачі.
Докази направлення довідок № 858 від 27.12.2021, № 859 від 27.12.2021, № 860 від 27.12.2021, № 544 від 22.12.2021 до пенсійного органу позивачем не надані.
Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов`язання пенсійного органу здійснити розрахунок його пенсії відповідно до ст. 8 Закону № 1058 та обрахувати розмір пенсії відповідно до довідок про заробітну плату № 858 від 27.12.2021, № 859 від 27.12.2021, № 860 від 27.12.2021, № 544 від 22.12.2021, виходив з того, що позивачем не надані докази подання до пенсійного органу зазначених довідок. Стосовно довідок у справі № 200/2899/21 суд першої інстанції зазначив про наявність процесуальних норм, які передбачають судовий контроль за виконанням судового рішення.
Щодо перерахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону № 345 його проведення є недоцільним в зв`язку з визначенням розміру пенсії за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.03.2013, а не на підставі довідок про заробітну плату позивача за певний період.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 1 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” від 02.09.2008 № 345-VI (далі – Закон № 345) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
На підставі статті 8 Закону № 345 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Як визначено абзацом 3 частини першої статті 28 Закону № 1058 мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Аналіз вищезазначених норм свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
При цьому, до працівників, на яких поширюється дія Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” належать тільки ті, які зазначені у Списку № 1, як зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Суд звертає увагу, що право на розрахунок пенсії відповідно до Закону № 345 не пов`язано з поданням заяви про перерахунок пенсії, а пенсійний орган, з врахуванням стажу та характеру роботи, зобов`язаний сам при розрахунку розміру пенсії застосувати положення Закону № 345 за наявності відповідних підстав.
Відповідно до частин першої та другої статті 65 Закону України “Про пенсійне забезпечення” для визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсій, середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку.
Згідно з частиною першою статті 40 Закону № 1058 для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
На підставі підпункту 3 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).
Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (п. 2.10 розд. II зазначеного Порядку).
Таким чином, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року (тобто, по 30 червня 2000 року включно) є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази подання позивачем до пенсійного органу довідок про заробітну плату № 858 від 27.12.2021, № 859 від 27.12.2021, № 860 від 27.12.2021, № 544 від 22.12.2021, тому у відповідача відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача з врахуванням цих довідок.
Зазначене свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити розрахунок пенсії позивача на підставі зазначених довідок.
Щодо доводів позивача, що ці довідки за змістом є аналогічними, що подавалися ним до пенсійного органу в межах справи № 200/2899/21, та які не враховані відповідачем при виконанні рішення суду у цій справі, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно з частинами першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).
Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Системний аналіз зазначених вище норм свідчить, що процесуальними нормами передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
Підставами застосування видів судового контролю є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Отже, якщо позивач вважає, що пенсійним органом при виконанні рішення у справі № 200/2899/21 не враховані визначені судом довідки про заробітну плату при обрахунку пенсії позивача, він має право в межах справи № 200/2899/21 звернутися до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення.
Як свідчать матеріали справи (розрахунок стажу (форма – РС-право) стаж ОСОБА_1 за Списком № 1 становить 15 років 07 місяців 13 днів.
В зв`язку з ненаданням позивачем довідок про заробітну плату розмір пенсії йому розраховано за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку та з урахуванням положень Закону № 345 пенсія призначена в розмірі не менш, як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Оскільки за даними персоніфікованого обліку середній заробіток для обчислення пенсії ОСОБА_1 становить 3912,40 грн, а позивачем не надані довідки про розмір заробітної плати, які необхідно врахувати для обрахунку розміру пенсії, тому розрахунок пенсії позивача в розмірі 80 відсотків заробітної плати відповідно до ст. 8 Закону № 345 буде значно нижчим.
Тому пенсійний орган правомірно не застосував при розрахунку пенсії позивача вимоги ст. 8 Закону № 345, абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача здійснити розрахунок його пенсії відповідно до ст. 8 Закону № 345.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про  часткове задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Мендрика Дмитра Олександровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у справі № 200/7428/23 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у справі № 200/7428/23 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 23 квітня 2024 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 23 квітня 2024 року.

Головуючий суддя                                                                      І.Д. Компанієць

Судді                                                                                          А.В. Гайдар

                                                                                          Е.Г. Казначеєв