Дата документу 15.05.2024 Справа № 331/1091/23

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 331/1091/23                                                  Пр. № 22-ц/807/235/24 Пр. № 22-ц/807/235/24-2	Головуючий у 1-й інстанції: Антоненко М.В. Суддя-доповідач: Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2024 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)                Гончар М.С.
суддів                                                Кочеткової І.В., Трофимової Д.А.
за участі секретаря                                        Волчановоі І.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги  ОСОБА_1  на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2023 року та ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2023 року про виправлення описки у справі за позовомНаціонального університету «Запорізька політехніка» (надалі - НУ «Запорізька політехніка») до  ОСОБА_1 , третя особа: Комісія з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» Національного університету «Запорізька політехніка» (надалі – КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка») про визнання незаконним та скасування рішення комісії з трудових спорів та визнання посвідчення комісії з трудових спорів таким, що не підлягає виконанню
ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2023 року НУ «Запорізька політехніка» звернувся до суду із вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 3-6), в якому просив: - поновити строк на оскарження рішення комісії по трудових спорах, - визнати рішення КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка» від 17.11.2022 року незаконним і скасувати його; - визнати посвідчення КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка» від 12 грудня 2022 року № 03-2022 таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 14.11.2022 року ректор НУ «Запорізька політехніка» видала розпорядження № 117 від 14.11.2022 року «Про проведення внутрішнього моніторингу», яким затвердила склад комісії з проведення внутрішнього моніторингу; вказана комісія повинна розпочати свою роботу 15.11.2022 року та не пізніше 18.11.2022 року подати довідку про результати своєї роботи, при цьому завідувач кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» ОСОБА_2 повинен був до 17.11.2022 року подати вказаній комісії необхідні документи.
15.11.2022 року - професор кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» ОСОБА_1 використовує цю дату для датування свого листа, який він надсилає на електронну адресу ректора НУ «Запорізька політехніка» 16.11.2022 року о 17:21, а надходить цей лист адресату 17.11.2022 року об 11:18. У вказаному листі ОСОБА_1 просить розпорядження № 117 від 14.11.2022 року скасувати «в рамках досудового врегулювання спору». 15.11.2022 року, не дочекавшись відповіді на свій лист з пропозицією досудового врегулювання спору (а відправив він свій лист, як зазначено вище, тільки на наступний день).
16.11.2022 року о 17:21  ОСОБА_1  подав до кафедральної КТС позовну заяву про визнання протиправним та скасування розпорядження. Ця позовна заява реєструється кафедральною КТС під вхідним номером 02/01 15.11.2022 року. 16.11.2022 року секретар кафедральної КТС Єфанов В. надіслав ректору НУ «Запорізька політехніка» повідомлення про призначене на 17.11.2022 року засідання КТС, яка розглядатиме позовну заяву ОСОБА_1 
17.11.2022 року голова кафедральної КТС ОСОБА_3  надсилає ректору НУ «Запорізька політехніка» листа, яким повідомляє про проведений КТС розгляд позовної заяви ОСОБА_1 та додав до вказаного листа документи «для ознайомлення та виконання», зокрема і копію рішення кафедральної КТС від 17.11.2022 року.
Звертають на себе увагу наступні обставини:
- по - перше, 2-добовий строк, який знадобився кафедральній КТС для здійсненім повної процедури - від прийняття позовної заяви до винесення по ній рішення по суті; 
- по - друге, явний вихід кафедральної КТС за межі позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки він у своєму позові на просив визнавати оскаржуване розпорядження дискримінаційним, проте кафедральна КТС оскаржене розпорядження визнала саме таким – дискримінаційним; 
- по - трете, члени кафедральної КТС, яка констатувала дискримінаційність розпорядження № 117 пов`язала дискримінацію, зокрема, і з членством деяких працівників кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» НУ «Запорізька політехніка» у Національній професійній спілці «Прометей» (далі НПС «Прометей»). Членами названої профспілки, за збігом обставин, були троє з чотирьох членів кафедральної КТС, які і розглянули позов ОСОБА_1 та констатували, що дискримінація за вказаною ознакою є; 
- по-четверте, відповідно до оскаржуваного розпорядження завідувачу кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» ОСОБА_3 було необхідно надати певний перелік документів для здійснення внутрішнього моніторингу виконання ним, як завідувачем кафедри, вимог законодавства та умов контракту. Таким чином, розпорядження № 117 стосувалося безпосередньо  ОСОБА_3 , який, за збігом обстави, одночасно був головою кафедральної КТС, яка розглянула позов ОСОБА_1 та скасувала розпорядження, яке покладало на ОСОБА_3 ж певні зобов`язання. Рішення кафедральної КТС від 17.11.2022 року, яким скасовувалось розпорядження щодо завідувача кафедри ОСОБА_3 підписане цим самим ОСОБА_3 як головою кафедральної КТС. Ніякого самовідводу не було.
Щодо протиправності розпорядження ректора НУ «Запорізька політехніка» № 117 від 14.11.2022 року «Про проведення внутрішнього моніторингу», то воно було видане у повній відповідності до норм чинного законодавства та повноважень ректора, закріплених у Статуті Національного університету «Запорізька політехніка», зокрема у п. 6.5.
Таким чином, жодних правових підстав задовольняти позовну заяву ОСОБА_1 у кафедральної КТС не було.
12.12.2022 року, на підставі свого вищевказаного рішення КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка» був виданий виконавчий документ - посвідчення комісії з трудових спорів № 03-2022.
Зазначений виконавчий документ був поданий ОСОБА_1 , як стягувачем, до державної виконавчої служби і 24.01.2023 року головним державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ружанською Мариною Миколаївною відкрито виконавче провадження №70823511, за яким за названим виконавчим документом проводиться стягнення.
Таким чином, оскільки 17.11.2022 року було прийняте рішення комісією з трудових спорів, яка створена всупереч передбаченому законом порядку її створення, то це рішення не відповідає вимозі законності та підлягає скасуванню, адже відсуне рішення загальних зборів (конференції) трудового колективу НУ «Запорізька політехніка» про можливість створення комісії по трудових спорах у підрозділах університету, та й сама назва комісії не відповідає чинному законодавству.
Крім того, питання, вирішене 17.11.2022 року КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка» про визнання розпорядження ректора Національного університету «Запорізька політехніка» (код ЄДРПОУ 02070849) № 117 від 14.11.2022 року «Про проведення внутрішнього моніторингу» дискримінаційним виходить за межі позовних вимог позивача. Жодного обгрунтування протиправності оскаржуваного розпорядження ректора НУ «Запорізька політехніка» рішення кафедральної КТС не містить і є по суті дослівним відтворенням позовної заяви ОСОБА_1 - рішення містить тільки перші чотири абзаци, які текстуально відрізняються від позовної заяви, інші 26 абзаців на трьох сторінках дослівно повторюються.
Оскільки, оскаржуване рішення КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка» було прийнято під час введеного з 24.02.2022 року в Україні відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" режиму воєнного стану, то це наклало свій відбиток і на пропуск строку, встановленого ст. 228 КЗпП України. Постійні повітряні тривоги та перебування працівників у сховищах в цей період, відключення електроенергії унеможливили стале функціонування Позивача. До цього додалося і виїзд частини працівників адміністративно-управлінського персоналу в більш безпечні регіони та звільнення частини працівників та вакантність багатьох посад. Все це у сукупності призвело до пропуску строків оскарження рішення комісії з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» НУ «Запорізька політехніка».
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Антоненка М.В.(т.с. 1 а.с. 32, 39).
Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 41-48) задоволено заяву позивача НУ «Запорізька політехніка» та зупинено стягнення за виконавчим провадженням № 70823511, відкритим 24.01.2023 року головним державним виконавцем Олександрівського ВДВС у місті Запоріжжя ПМУ МЮ (м. Одеса) Ружанською М.М. на підставі посвідчення № 03-2022 від 12.12.2022 року КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка» про визнання протиправним та скасування розпорядження ректора Національного університету «Запорізька політехніка» (код ЄДРПОУ 02070849) № 117 від 14.11.2022 року.
Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 51) провадження у цій справі відкрито. Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 54) виправлено описку в вищезазначених ухвалах, а саме зазначено третю особу - ОСОБА_1 19.05.2023 р. від позивача НУ «Запорізька політехніка» до суду надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача (т.с. 1 а.с. 76). 24.05.2023 р. від позивача НУ «Запорізька політехніка» до суду надійшла заява про зміну підстав позову (т.с. 1 а.с. 77).
24.05.2023 р. від позивача НУ «Запорізька політехніка» до суду надійшла позовна заява зі зміненою підставою позову (т.с. 1 а.с. 78-81), згідно з якою відповідачем у справі визначений ОСОБА_1 , а третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка».
Ухвалою суду першої інстанції від 04 жовтня 2023 року (т.с. 1 а.с. 121-122) клопотання представника позивача НУ «Запорізька політехніка» задоволено, замінено первісного відповідача КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка» належним відповідачем ОСОБА_1 . Ухвалою суду першої інстанції 04 жовтня 2023 року (т.с. 1 а.с. 123-125) прийнято заяву представника НУ Запорізька політехніка» про зміну підстав позову.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2023 року (т.с. 1 а.с. 127-138) позов НУ «Запорізька політехніка» у цій справі задоволено.
Визнано рішення КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка» від 17.11.2022 року незаконним і скасовано його.
Визнано посвідчення КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка»  від 12 грудня 2022 року № 03-2022 таким, що не підлягає виконанню.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь НУ «Запорізька політехніка» (ЄДРПОУ: 02070849) судовий збір у розмірі 2684,00 грн. 
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2023 року (т.с. 1 а.с. 139-140) виправлено описку, допущену у резолютивній частині рішення суду від 04.10.2023 року по справі № 331/1091/23 (Провадження № 2/331/770/2023) в частині зазначення щодо поновлення пропущеного строку на подання позову. Резолютивну частину рішення суду від 04.10.2023 р. доповнити наступним: «Поновити Національному університету «Запорізька політехніка» строк на оскарження до суду рішенням комісії по трудових спорах».
Не погоджуючись із зазначеними рішенням та ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при їх ухваленні та постановленні, відповідач ОСОБА_1  та третя особа КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка» подали апеляційні скарги:
-відповідач ОСОБА_1  у своїй апеляційній скарзі на:
= рішення (т.с. 1 а.с. 145-152) просив рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог НУ «Запорізька політехніка» відмовити повністю, судові витрати покласти на Університет;
= ухвалу (т.с. 1 а.с. 253 – 255) просив скасувати ухвалу суду першої інстанції у цій справі;
-третя особа КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка» у своїй апеляційній скарзі на ухвалу (т.с. 1 а.с. 171-174) просила скасувати ухвалу суду першої інстанції у цій справі.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (т.с. 1 а.с. 154, 182, 191).
Ухвалою апеляційного суду від 04 грудня 2023 року (т.с. 1 а.с. 168) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції доказу сплати судового збору у розмірі 4026,00 грн.
07 грудня 2023 року до апеляційного суду надійшла заява третьої особи КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка» про виправлення описки у судовому рішенні, довіритель голова ОСОБА_3 , повірений ОСОБА_4   (т.с. 1 а.с. 185-1190). В автоматизованому порядку визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (т.с. 1 а.с. 191). Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2023 року (т.с. 1 а.с. 192) у задоволенні вищезазначеної заяви КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка» про виправлення описки у судовому рішенні у цій справі відмовлено. Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2023 року (витяг з Єдиного державного реєстру судових рішень т.с. 1 а.с. 230а-230б) у відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Комісії з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» Національного університету «Запорізька політехніка» на вищезазначену ухвалу Запорізького апеляційного суду від 04 грудня 2023 року у цій справі відмовлено.
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1  на рішення у цій справі відкрито 21 грудня 2023 року (т.с. 1 а.с. 231), на ухвалу – 02 лютого 2024 року (т.с. 2 а.с. 40), дану справу за апеляційними скаргами відповідача  ОСОБА_1  призначено до апеляційного розгляду (т.с. 1 а.с. 234, т.с. 2 а.с. 40), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та відповідного штату суддів апеляційного суду взагалі.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 22 грудня 2023 року (пр. № 22-ц/2404/23-2 - т.с. 1 а.с. 239-240) відмовлено у відкритті провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою третьої особи КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка» на вищезазначену ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2023 року у цій справі.
Також, апеляційним судом в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України роз`яснено відповідачу  ОСОБА_1  таке: «…На Ваше клопотання вх. № 17241 від 20 грудня 2023 року щодо посвідчення судом довіреності Попова С.М., якою він безстроково уповноважує  ОСОБА_4  на представництво його інтересів в судах усіх інстанцій, як представника відповідача у цій цивільній справі № 331/1091/23, провадження 22-ц/807/2404/23 (суддя - доповідач Гончар М.С.) ,…розгляд якої апеляційним судом призначений на 07 лютого 2024 року… Згідно зі ст. 62 ч. 2 ЦПК України у разі задоволення заявленого клопотання щодо посвідчення довіреності фізичної особи на ведення справи, що розглядається, суд без виходу до нарадчої кімнати постановляє ухвалу, яка заноситься секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, а сама довіреність або засвідчена підписом судді копія з неї приєднується до справи. За таких обставин, вищезазначене Ваше клопотання може бути розглянуто апеляційним судом у цій справі у вищезазначеному судовому засіданні у порядку, передбаченому ст. 62 ч. 2 ЦПК України…».
Учасники цієї справи не скористалась своїм правом на подачу відзиву на вищезазначені апеляційні скарги відповідача у цій справі.
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
Ухвалою апеляційного суду (т.с. 1 а.с. 251), з урахуванням ухвали про виправлення описки (т.с. 2 а.с. 57), розгляд цієї справи призначено в режимі відеоконференції у всіх судових засіданнях в порядку задоволення клопотання ОСОБА_4 .
Проте, розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 07 лютого 2024 року, не відбувся та був відкладений (т.с. 2 а.с. 50-53) в присутності представника позивача НУ «Запорізька політехніка» – адвоката Дєєва М.В. (т.с. 1 а.с. 31), відносно якого суддею-доповідачем повідомлено, що вона навчалась з останнім в одному вузі на одному факультеті, дружніх відносини немає, самовідводи та відводи відсутні, в порядку задоволення клопотання відповідача ОСОБА_1 про його відкладення (заява т.с. 2 а.с. 45-46), в якій останній також додатково просив апеляційний суд задовольнити його клопотання про посвідчення його довіреності на ім`я  ОСОБА_4 . У зв`язку із чим, апеляційним судом також додатково було надіслано відповідачу ОСОБА_1 лист - роз`яснення в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України, за змістом якого: «…Згідно зі ст. 62 ч. 2 ЦПК України у разі задоволення заявленого клопотання щодо посвідчення довіреності фізичної особи на ведення справи, що розглядається, суд без виходу до нарадчої кімнати постановляє ухвалу, яка заноситься секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, а сама довіреність або засвідчена підписом судді копія з неї приєднується до справи. За таких обставин, клопотання в частині посвідчення апеляційним судом довіреності відповідача ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_4  у цій справі (т.с. 1 а.с. 221), може бути вирішено по суті апеляційним судом лише за особистої присутності відповідача  ОСОБА_1  у вищезазначеному судовому засіданні, якій має саме у присутності колегії суддів апеляційного суду підписати вказану довіреність і лише тоді апеляційний суд може посвідчити справжність підпису ОСОБА_1 на цій довіреності у цій справі, що узгоджується із вимогами ст. 62 ЦПК України. До посвідчення апеляційним судом підпису відповідача ОСОБА_1 на вищезазначеній довіреності, ОСОБА_4 не є представником відповідача ОСОБА_1 у цій справі і не має права заявляти від його імені будь-які клопотання тощо у цій справі. Проте, при цьому, ОСОБА_4 також не позбавлений права оформити свої повноваження на представництво інтересів відповідача  ОСОБА_1  у цій справі в іншій, передбачений ЦПК України спосіб (посвідчення підпису відповідача на довіреності нотаріусом, за місцем роботи чи проживання відповідача тощо).…».
08 лютого 2024 року позивач через представника подав апеляційному суду через канцелярію клопотання про долучення доказу у цій справі – засвідчену копію оскаржуваного посвідчення комісії з трудових спорів № 03-2022 від 12.12.2022 року (т.с. 2 а.с. 61-69).
Розгляд цієї справи, призначений на 03 квітня 2024 року, не відбувся та був відкладений (т.с. 2 а.с. 89- 94) у присутності представника позивача НУ «Запорізька політехніка» - адвоката Дєєва М.В. в порядку задоволення клопотання про його відкладення з метою надання часу про ознайомлення із матеріалами цієї справи представникові відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_5 після: - посвідчення у порядку ст. 62 ч. 2 ЦПК України апеляційним судом підпису у даному судового засіданні відповідача ОСОБА_1 на його довіреності на ім`я ОСОБА_4 , наявної у матеріалах цієї справи (т.с. 1 а.с. 221), - та розгляду апеляційним судом усного в режимі відеоконцференції відводу цього представника судді-доповідачу у цій справі (ухвала апеляційного суду від 03 квітня 2024 року, постановлена апеляційним судом у даному судовому засіданні з виходом до нарадчої кімнати, - т.с. 2 а.с. 95, 97-98).
В автоматизованому порядку суддями Кочетковою І.В. та Трофимовою Д,А. у цій справі було замінено суддів Маловічко С.В. (у зв`язку із звільненням останньої у відставку) та ОСОБА_6 (у зв`язку із перебуванням останньої у тривалій відпустці) (т.с. 2 а.с. 105-107).
15 травня 2024 року через «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_4 про зупинення провадження у цій справі (т.с. 2 а.с. 108-111), в якому останній просив провадження у цій справі за апеляційною скаргою відповідача на рішення суду першої інстанції у цій справі зупинити до розгляду апеляційним судом апеляційної скарги відповідача на ухвалу суду першої інстанції у цій справі. 
У дане судове засідання належним чином повідомлений апеляційні судом про дату час та місце розгляду цієї справи (т.с. 2 а.с. 102-103) особисто та у тому числі додатково через свого представника ОСОБА_4 , що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, відповідач ОСОБА_1  та представник третьої особи не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали;  ОСОБА_4  в режимі відеоконференції повідомив, що у даному судовому засіданні він представляє лише інтереси відповідача  ОСОБА_1 . 
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю відповідача та представника третьої особи, які не з`явились, за присутності представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_4 (т.с. 1 а.с. 221) в режимі відеоконференції та представника позивача НУ «Запорізька політехніка» – адвоката Дєєва М.В. в залі суду (т.с. 1 а.с.31). 
Самовідводи відсутні, відводів у цій справі у даному судовому засіданні не заявлено.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 травня 2024 року, постановленою протокольно у даному судовому засіданні (без виходу до нарадчої кімнати), залишено без розгляду вищезазначене клопотання представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_4 від 15.05.2024 року про зупинення провадження у цій справі (т.с. 2 а.с. 108-111) через непідтримання останнього останнім після роз`яснення йому апеляційним судом, що розгляд обох скарг відповідача на рішення та ухвалу суду першої інстанції у цій справі призначено у дане судове засідання одночасно. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які у тому числі на запитання апеляційного суду зазначали, що на час роботи відповідача у позивача та у суді першої інстанції відповідач не надавав доказів того, що він з 08.06.2020 року є особою з інвалідністю 2 (другої) групи довічно, їм про це було невідомо, перевіривши законність і обґрунтованість рішення та ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції у цій справі підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції – залишенню без задоволення з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно із ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1), скасувати судове рішення … частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині (п.2). 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення частково …та ухвалення нового рішення у відповідній частині …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Згідно із ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови. 
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, правильно відмовляючи по суті у задоволенні позову позивача у цій справі, правильно керувався ст. ст. 13, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України та правильно виходив із такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 
В судовому засіданні вивчено та оголошено письмові докази, надані позивачем: 
-супровідний лист (вхідний штамп від 12.08.22 р. № 947/114/38), за підписом профспілкового представника НПС «Прометей» в НУЗП, завідувача кафедри ОСОБА_3 , згідно з яким ректору НУ «Запорізька політехніка» було направлено: протокол зборів трудового колективу кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» НУ «Запорізька політехніка» від 01.08.2022 року, положення про збори трудового колективу кафедри від 01.08.2022 року, положення про комісію з трудових спорів кафедри від 01.08.2022 року, лист НПС «Прометей» № 031 від 10.08.2002 (т.с. 1 а.с.7);
-Положення про збори трудового колективу кафедри «Обладнання та технології зварювального виробництва» НУ «Запорізька політехніка» від 01.08.2022 року (т.с. 1 а.с.8 -9);
-протокол зборів трудового колективу кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» НУ «Запорізька політехніка» від 01.08.2022 року (т.с. 1 а.с.9 -10);
-Положення про комісію з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» від 01.08.2022 року (т.с. 1 а.с.11-13),
-Довідка НУ «Запорізька політехніка» від 25.11.22 р. за підписом ректора В.Грешта, згідно з якою на загальних зборах (конференції) трудового колективу НУ «Запорізька політехніка» (до 2019 року – Запорізькій національний технічний університет) рішення щодо створення комісій по трудових спорах у структурних підрозділах (включаючи кафедру «Обладнання та технології зварювального виробництва») не ухвалювалось (т.с. 1 а.с.14); 
-рішення КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка» № 3 від 17.11.2022 р., згідно з яким КТС вирішила: «Позовну заяву ОСОБА_1 до Національного університету «Запорізька політехніка» Третя особа на стороні позивачів: Національна професійна спілка «Прометей» про визнання протиправним, скасування розпорядження задовольнити повністю. Визнати дискримінаційним та як наслідок - протиправним та скасувати розпорядження ректора Національного університету «Запорізька політехніка» ( ЄДРПОУ 02070849) №117 від 14.11.2022 «Про проведення внутрішнього моніторингу». ГОЛОСУВАЛИ: «За» 4 «Проти» - 0 «Утримався» - 0» (т.с. 1 а.с.15 -16);
-матеріали виконавчого провадження № 70823511 (т.с. 1 а.с.17-19);
-позовна заява ОСОБА_1 до Національного університету «Запорізька політехніка», Третя особа на стороні позивачів: Національна професійна спілка «Прометей» про визнання протиправним, скасування розпорядження (т.с. 1 а.с.20-23);
-розпорядження Ректора Національного університету «Запорізька політехніка» від 14.11.2022 р. № 117 «Про проведення внутрішнього моніторингу» (а.с.24 -25);
-лист ОСОБА_1 на адресу Ректора Національного університету «Запорізька політехніка» (вх.№ 225/114/0 від 17.11.22 р.) (т.с. 1 а.с.26);
-супровідний лист (вхідний штамп від 17.11.22 р. № 224/114/0), за підписом Голови комісії з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» НУ «Запорізька політехніка» Овчинникова О.В., згідно з яким ректору НУ «Запорізька політехніка» було направлено: 1. Копія позивної заяви ОСОБА_1 до КТС; 2. Копія повідомлення про проведення засідання КТС кафедри; 3. Копія Рішення КТС кафедри; 4. Повідомлення про скасування рішення до НУ «Запорізька політехніка» від 16.11.2022р. 5. Копія трудової книжки ОСОБА_1 ; 6. Копія паспорта та РНОКПП громадянина України ОСОБА_1 ; Копія розпорядження №117 «Про проведення внутрішнього моніторингу» від 14.11.2022р. (т.с 1 а.с.29);
-лист Секретаря комісії з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» НУ «Запорізька політехніка» Єфанова В. на адресу ректора НУ «Запорізька політехніка» в якій зазначено про час та місце засідання комісії (т.с. 1 а.с.30). 
Суд першої інстанції правильно встановив із уточненого позову зі зміненою підставою позовних вимог (т.с. 1 а.с. 76-81), що НУ «Запорізька політехніка» просив: - визнати рішення КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка» від 17.11.2022 року (яким визнано дискримінаційним та протиправним розпорядження ректора Національного університету «Запорізька політехніка» № 117 від 14.11.2022 р.) незаконним і скасувати його; - визнати посвідчення комісії з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» НУ «Запорізька політехніка» від 12 грудня 2022 року № 03-2022 таким, що не підлягає виконанню, (завірена належним чином представником позивача копія надана апеляційному суду стороною позивача у матеріали цієї справи для долучення (т.с. 2 а.с. 64), може бути прийнята апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення та ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах апеляційних скарг відповідача). 
Обґрунтовуючи ці вимоги позивач наполягав на тому, що розпорядження ректора НУ «Запорізька політехніка» № 117 від 14.11.2022 року «Про проведення внутрішнього моніторингу» було видане у повній відповідності до норм чинного законодавства та повноважень ректора, закріплених у Статуті НУ «Запорізька політехніка», зокрема у п. 6.5.
У частині першій та п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що в позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Отже, позовна заява обов`язково повинна містити предмет позову та підстави позову. Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яке опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Водночас правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Таким чином, визначення предмета та підстав спору є правом позивача, у той час як встановлення обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
У цивільному процесуальному законодавстві діє принцип "jura novit curia" ("суд знає закони"), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.
Згідно із ст. 223 КЗпП комісія по трудових спорах обирається загальними зборами (конференцією) трудового колективу підприємства, установи, організації з числом працюючих не менш як 15 чоловік.
Порядок обрання, чисельність, склад і строк повноважень комісії визначаються загальними зборами (конференцією) трудового колективу підприємства, установи, організації. При цьому кількість робітників у складі комісії по трудових спорах підприємства повинна бути не менше половини її складу.
Комісія по трудових спорах обирає із свого складу голову, його заступників і секретаря комісії.
За рішенням загальних зборів (конференції) трудового колективу підприємства, установи, організації можуть бути створені комісії по трудових спорах у цехах та інших аналогічних підрозділах. Ці комісії обираються колективами підрозділів і діють на тих же підставах, що й комісії по трудових спорах підприємств, установ, організацій.
У комісіях по трудових спорах підрозділів можуть розглядатись трудові спори в межах повноважень цих підрозділів.
Організаційно-технічне забезпечення комісії по трудових спорах (надання обладнаного приміщення, друкарської та іншої техніки, необхідної літератури, організація діловодства, облік та зберігання заяв працівників і справ, підготовка та видача копій рішень і т. ін.) здійснюється роботодавцем.
Комісія по трудових спорах підприємства, установи, організації має печатку встановленого зразка.
Аналізуючи положення ст. 223 КЗпП суд дійшов висновку про те, що комісія по трудових спорах у цеху та інших аналогічних підрозділах (в даному випадку на кафедрі «Обладнання та технології зварювального виробництва» ) може бути створена лише за рішенням загальних зборів (конференції) трудового колективу підприємства, установи, організації, тобто, за рішенням загальних зборів трудового колективу НУ «Запорізька політехніка».
Ст. ст. 76, 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п.п.2.1 п.2 Положення про збори трудового колективу кафедри «Обладнання та технології зварювального виробництва» НУ «Запорізька політехніка» від 01.08.2022 року (Повноваження зборів трудового колективу Кафедри), Збори трудового колективу Кафедри відповідно до чинного законодавства України обирають склад Комісії з трудових спорів Кафедри, визначають порядок її обрання, чисельність, склад і строки повноважень шляхом затвердження і внесення змін у відповідне положення.
Пунктами 1.1, 1.2 Розділу 1 Положення про комісію з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» від 01.08.2022 року визначено, що Положення встановлює порядок створення та організацію діяльності КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка» визначає її компетенцію та процедуру розгляду індивідуальних трудових спорів у НУ «Запорізька політехніка», порядок прийняття рішень комісією, їх оскарження та виконання. Положення розроблено відповідно до норм Конституції України, Кодексу Законів про працю України (КЗпП) та інших нормативно правових актів України. Комісія з трудових спорів кафедри є обов`язковим первинним органом по розгляду індивідуальних трудових спорів, що виникають на Кафедрі, за винятком спорів зазначених у ст.ст. 222, 232 КЗпП. 
Як правильно встановив суд першої інстанції, зі змісту обох Положень, Комісія з трудових спорів Кафедри, має бути створена та повинна функціонувати виключно на підставах визначених чинним законодавством України.
Разом з цим, ані Положення про збори трудового колективу кафедри «Обладнання та технології зварювального виробництва» НУ «Запорізька політехніка», ані Положення про комісію з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» не містять відомостей про те, чи приймалось загальними зборами трудового колективу НУ «Запорізька політехніка» рішення про створення комісії з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва».
Вказана обставина, а саме створення комісії з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» та здійснення нею діяльності по розгляду індивідуальних трудових спорів всупереч порядку встановленого КЗпП, підтверджується довідкою НУ «Запорізька політехніка» від 25.11.22 р. за підписом ректора В.Грешта, згідно з якою на загальних зборах (конференції) трудового колективу НУ «Запорізька політехніка» (до 2019 року – Запорізькій національний технічний університет) рішення щодо створення комісій по трудових спорах у структурних підрозділах (включаючи кафедру «Обладнання та технології зварювального виробництва») не ухвалювалось. 
Ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка» є нелегітимним органом, будь-яке її рішення є нікчемним, тобто не створює юридичних наслідків (не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків). Тому, позовні вимоги НУ «Запорізька політехніка» є законними та обґрунтованими, рішення КЗТСК «ОІТЗВ» НУ «Запорізька політехніка» від 17.11.2022 р. підлягає скасуванню, а посвідчення комісії від 12 грудня 2022 року № 03-2022 має бути визнано таким, що не підлягає виконанню.
В зв`язку з тим, що суд першої інстанції визнав рішення від 17.11.2022 р. комісії з трудових спорів незаконним у зв`язку з порушенням порядку її створення, питання щодо обґрунтованості цього рішення судом не досліджувалось.
Разом із тим, суд першої інстанції правильно роз`яснив, що вказане не позбавляє ОСОБА_1 , якщо він не згодний з розпорядженням ректора НУ «Запорізька політехніка» №117 від 14.11.2022 року «Про проведення внутрішнього моніторингу», звернутись до суду із відповідним позовом за захистом своїх прав. 
Стосовно строку звернення до суду із оскарженням рішенням комісії по трудових спорах, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні у цій справі правильно зауважував таке. 
Відповідно до ст. 228 КЗпП України у разі незгоди з рішенням комісії по трудових спорах працівник чи роботодавець можуть оскаржити її рішення до суду в десятиденний строк з дня вручення їм виписки з протоколу засідання комісії чи його копії. Пропуск вказаного строку не є підставою відмови у прийнятті заяви. Визнавши причини пропуску поважними, суд може поновити цей строк і розглянути спір по суті. В разі коли пропущений строк не буде поновлено, заява не розглядається, і залишається в силі рішення комісії по трудових спорах.
Судом першої інстанції було правильно встановлено, що 17.11.2022 р. НУ «Запорізька політехніка» отримав рішення КТС за № 3, що підтверджується відбитком штампу реєстрації вхідної кореспонденції (т.с. 1 а.с. 7). З первісним позовом до суду НУ «Запорізька політехніка» звернувся 13.02.2023 р. у цій справі, що підтверджується відбитком штампу реєстрації вхідної кореспонденції (т.с. 1 а.с. 3). 
Відповідно до Указу Президента України №64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, строк воєнного стану був продовжений (загальновідома інформація, яка не потребує доказування - ст. 82 ч. 3 ЦПК України). 
Згідно з ч.1 ст. 57-1 Закону України «Про освіту» (Державні гарантії в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану), здобувачам освіти, працівникам закладів освіти, установ освіти, наукових установ, у тому числі тим, які в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану в Україні чи окремих її місцевостях, оголошених у встановленому порядку (особливий період) були вимушені змінити місце проживання (перебування), залишити робоче місце, місце навчання, незалежно від місця їх проживання (перебування) на час особливого періоду гарантується: - організація освітнього процесу в дистанційній формі або в будь-якій іншій формі, що є найбільш безпечною для його учасників;збереження місця роботи, середнього заробітку, здійснення виплати стипендії та інших виплат, передбачених законом; місце проживання (пансіон, гуртожиток тощо) та забезпечення харчуванням (у разі потреби).
Суд першої інстанції, аналізуючи вказану норму Закону України «Про освіту», дійшов правильного висновку про те, що нею безпосередньо передбачено право працівників закладів (установ) освіти в умовах воєнного стану змінити місце проживання (перебування), залишити робоче місце з подальшою організацією освітнього процесу в дистанційній формі або в будь-якій іншій формі.
Тому, на правильне переконання суду першої інстанції, твердження позивача НУ «Запорізька політехніка» про виїзд частини працівників адміністративно-управлінського персоналу в більш безпечні регіони та звільнення частини працівників та вакантність багатьох посад, постійні повітряні тривоги та перебування працівників у сховищах в цей період, систематичне відключення електроенергії не потребує будь-яких додаткових доказів та обґрунтувань. Саме ці обставини, безперечно, мають об`єктивний характер, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості своєчасно звернутися за захистом своїх прав до суду.
Враховуючи екстраординарну ситуацію, яка склалась в країні у зв`язку з повномасштабним вторгненням росії в Україну, а також те, що пропущений позивачем строк з 28.11.2022 р. по 13.02.2023 р. є незначним та не вплинув на правовідносини, які склались між сторонами по справі, суд першої інстанції правильно визнав в оскаржуваному рішенні причини пропуску НУ «Запорізька політехніка» строку звернення до суду поважними та вважав за необхідне поновити його (клопотання позивача у первісному позові у цій справі - т.с. 1 а.с. 6, від якого позивач у цій справі не відмовлявся і не просив залишити без розгляду і, відповідно, провадження судом першої інстанції в цій частині вимог позивача у цій справі не закривалось та клопотання не залишалось без розгляду, а правильно – розглядалось по суті судом першої інстанції оскаржуваним рішенням у цій справі, належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні). 
Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а рішення суду першої інстанції по суті позовних вимог позивача таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.
Разом із тим, суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи в частині вирішення питання про судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судом першої інстанції, у вигляді судового збору позивача за позовну заяву у розмірі 2684,00 грн. (т.с. 1 а.с. 1), а тому допустився помилки, стягнувши останні з відповідача ОСОБА_1 , якій з 08.06.2020 року є особою з інвалідністю 2 (другої) групи (т.с. 1 а.с. 203, 205), та, відповідно, в силу вимог закону звільнений від сплати останнього у цій справі. 
Тому рішення суду першої інстанції у цій частині у цій справі підлягає скасуванню апеляційним судом з ухваленням нового рішення (прийняття постанови) про компенсацію позивачу цих витрат у вигляді судового збору за позовну заяву у суді першої інстанції за рахунок держави у порядку, передбаченому постановою КМУ.
Також, апеляційним судом встановлено, що в силу вимог ст. 269 ЦПК України суд першої інстанції за власною ініціативою мав право виправити допущену ним описку в резолютивній частині вищезазначеного оскаржуваного рішення у цій справі вищезазначеною оскаржуваною ухвалою у вищезазначений спосіб, а саме: «…Резолютивну частину рішення суду від 04.10.2023 р. доповнити наступним: «Поновити Національному університету «Запорізька політехніка» строк на оскарження до суду рішенням комісії по трудових спорах….».
І це не може бути і не є зміною оскаржуваного рішення судом першої інстанції у цій справі по суті.
Оскільки, апеляційним судом встановлено, що позивач у цій справі заявляв у своєму позові клопотання про поновлення строку на подачу вищезазначеного позову у цій справі (п. 1 позову т.с. 1 а.с. 6) і суд першої інстанції вирішував це клопотання позивача оскаржуваним рішенням у мотивувальній його частині у цій справі (т.с. 1 а.с. 137), а саме у мотивувальній частині оскаржуваного рішення судом першої інстанції було прямо зазначено: «…Враховуючи екстраординарну ситуацію, яка склалась в країні у зв`язку з повномасштабним вторгненням росії в Україну, а також те, що пропущений позивачем строк з 28.11.2022 р. по 13.02.2023 р. є незначним та не вплинув на правовідносини, які склались між сторонами по справі, суд визнає причини пропуску НУ «Запорізька політехніка» строку звернення до суду поважними та вважає за необхідне поновити його…».
В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. 
Описки в оскаржуваному заочному рішенні суду першої інстанції у цій справі не могли бути і не є підставою для скасування останнього (правильного по суті) за результатами розгляду вищезазначеної апеляційної скарги відповідача апеляційним судом у цій справі, а могли бути виправлені та, навіть, вже виправлені судом першої інстанції за власною ініціативою в порядку ст. 269 ЦПК України вищезазначеною ухвалою, яка також є предметом апеляційного оскарження зі сторони відповідача у цій справі.
В іншій частині доводи апеляційних скарг відповідача  ОСОБА_1  дублюють доводи його заперечень проти позову позивача у цій справі у суді першої інстанції, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд. Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі по суті спору, а лише відображають позицію відповідача у цій справі, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.
Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».
В силу вимог ст. 367 ч. 6 ЦПК України апеляційний суд переглядає дану справу лише в межах позовних вимог та підстав позову позивача, які були предметом розгляду суду першої інстанції у цій справі.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування відповідача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Відповідач та представник останнього не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача по суті у цій справі, та відповідно, у спростування останнього у цій частині.
Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційних скарг відповідача. Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі стороною відповідача апеляційному суду не надані.
Право на захист особа здійснює на свій розсуд (ст. 20 ч.1 ЦК України). Проте, здійснюючи правосуддя, суд захищає права… фізичних осіб… у спосіб, визначений законом або договором. Крім того, аналогічною є судова практика (у тому числі Верховного Суду - т.с. 2 а.с.112-127) в іншій справі ЄУН 331/3398/23 за аналогічним позовом НУ «Запорізька політехніка» до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа – Комісія з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» НУ «Запорізька політехніка» про скасування рішення комісії з трудових спорів та визнання посвідчення комісії з трудових спорів такими, що не підлягають виконанню (ст. 263 ч. 4 ЦПК України).
За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2023 року у цій справі слід задовольнити частково, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь НУ «Запорізька політехніка» судового збору у розмірі 2684,00 грн. у цій справі слід скасувати, ухвалити у цій частині нове судове рішення (прийняти постанову), судові витрати НУ «Запорізька політехніка» у вигляді судового збору за позовну заяву у суді першої інстанції 2684,00 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, передбаченому постановою КМУ, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін; апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2023 року у цій справі слід залишити без задоволення, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2023 року у цій справі залишити без змін.
Крім того, в силу вимог ст. 141 ч.ч.1, 6, 13 ЦПК України при задоволенні апеляційної скарги відповідача лише частково при вищевикладених обставинах, останній не має права на компенсацію за рахунок позивача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій. Також, встановлено, що відповідач був звільнений від сплати судового збору за подачу вищезазначених апеляційних скарг до апеляційного суду у цій справі в силу вимог закону, як особа з інвалідністю 2 (другої) групи з 08.06.2020 року (пенсійне посвідчення, копія т.с. 1 а.с. 203,205). 
Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2023 року у цій справі задовольнити частково.
Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2023 рокув частині стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Національного університету «Запорізька політехніка» (ЄДРПОУ 02070849) судового збору у розмірі 2684,00 грн. у цій справі скасувати. 
Ухвалити у цій частині нове судове рішення (прийняти постанову).
Судові витрати Національного університету «Запорізька політехніка» (ЄДРПОУ 02070849) у вигляді судового збору за позовну заяву у суді першої інстанції 2684,00 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, передбаченому постановою КМУ.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2023 року залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2023 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 20.05.2024 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Кочеткова І.В.	Трофимова Д.А.