ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року	Львів	Справа № 260/9652/23 пров. № А/857/1868/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді:                               Гуляка В.В. 
суддів:                                                     Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, 
на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року (суддя – Дору Ю.Ю., час ухвалення – не зазначено, місце ухвалення - м.Ужгород, дата складання повного тексту – не зазначено), 
в адміністративній справі №260/9652/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, 
про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії,

                                                          встановив:  

У листопаді 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просила: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі підготовлених та наданих адміністрацією Державної прикордонної служби України необхідних для призначення пенсії документів; 2) зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі підготовлених та наданих адміністрацією Державної прикордонної служби України необхідних для призначення пенсії документів; 3) стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Відповідач подав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю за їх безпідставністю. 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатської області від 19 вересня 2023 року № 38 "Про відмову у призначенні пенсії за вислугу років". Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 частини 1 пункту "а" Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі підготовлених та наданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України необхідних для призначення пенсії документів. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 1073,60 грн.. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт оскаржене рішення ухваленим без урахування всіх наявних обставин справи, містить хибні й безпідставні мотиви в сукупності з некоректно застосованими законодавчими нормами, яке підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що відповідачем правомірно прийнято оспорюване рішення про відмову у призначенні пенсії, оскільки позивачем не дотримано умов для призначення спірної пенсії. Відтак заявлені позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду і ухвалити нове рішення, яким апеляційну скаргу задовольнити та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задоволити. 

Суд встановив такі фактичні обставини справи. 
Позивач ОСОБА_1 проходила військову службу в органах Державної прикордонної служби України. 26 липня 2018 року виключена зі списків військової частини на підставі наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 16 липня 2018 року №244ОС про звільнення в запас ОСОБА_1 за ст.26 частиною 5 пунктом 2 підпунктом “а” Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” з ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 28, 29). 
Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.07.2018 №260-ОС, вислуга років позивача станом на 26 липня 2018 року складає: 19 років 11 місяців 15 дні у календарному обчисленні; 09 років 11 місяців 22 дні у пільговому обчисленні. Загальна вислуга складає - 29 років 11 місяців 07 днів. 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року по справі № 260/4014/20, яке набрало законної сили, зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України Фінансово-економічне управління подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області матеріали для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, з урахуванням висновків суду (а.с. 21). 
Адміністрація Державної прикордонної служби України на виконання вказаного рішення суду направила до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подання для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років (а.с. 18, 19). 
12.09.2023 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії (а.с. 27). 
Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області рішенням від 19 вересня 2023 року №38 "Про відмову у призначенні пенсії за вислугу років" відмовило позивачу в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю календарної вислуги років 23 роки 6 місяців на момент звільнення зі служби (а.с. 17). 
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною,  позивач звернулася до суду із цим позовом. 

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду не погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з врахуванням наступного. 
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України. 
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. 
Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про Державну прикордонну службу», пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". 
За змістом статті 1 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі – Закон №2262-ХІІ) особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на відповідній службі, мають право на довічну пенсію за вислугу років. 
Право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи із числа Прикордонних військ України (п."б" ч.1 ст.1-2 Закону №2262-ХІІ). 
Відповідно до статті 2 Закону №2262-XII, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. 
Приписами пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби - з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки 6 місяців і більше. 
Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-XII, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 №119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393» (набрала чинності 19 лютого 2022 року та була чинною на момент звільнення позивача 14 травня 2022 року), установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" і "з" статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, військова служба в Державній прикордонній службі України. 
З огляду на вказане колегія суддів вважає за необхідне зазначити: 
- підпунктом «в» пункту 3 Порядку №393 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: час проходження служби на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України; 
- водночас, відповідно до підпункту «в» пункту 3 Порядку №393 (у редакції, чинній на дату звільнення, та дату звернення позивача із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України для призначення пенсії), до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах (пункт 3 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року): один місяць служби за півтора місяці: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України; 
- тому, для призначення пенсії за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року. 
З урахуванням того, що станом на дату звернення позивача із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо призначення пенсії за вислугу років за Законом №2262-ХІІ діяла нова редакція підпункту «в» пункту 3 Порядку №393, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для зарахування на пільгових умовах позивачу час проходження служби у підрозділі Державної прикордонної служби до вислуги років для призначення пенсій, оскільки такий період враховується тільки для визначення розміру пенсії. 
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 31 серпня 2023 року у справі №200/4951/22, від 15 вересня 2023 року у справі №380/10714/22. 
Судом встановлено, що вислуга років позивача станом на 26.07.2018 становить: календарна військова - 19 років 11 місяців 15 днів, пільгова - 09 років 11 місяців 22 дня, загальна - 29 років 11 місяців 07 днів. 
Відповідно до пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року №3-1, заяви про призначення пенсій за вислугу років подаються до Головних управлінь Пенсійного фонду України в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважений структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України. 
Враховуючи, що позивач звільнилася з військової служби 26 липня 2018 року і на день звільнення має вислугу 19 календарних років 11 місяців 15 днів замість необхідних 23 календарних років та 6 місяців вислуги в календарному обчисленні, у відповідача були відсутні підстави для призначення спірної пенсії за вислугу років. 
Наведені обставини у своїй сукупності дозволяють дійти висновку про те, що відповідачем правомірно прийнято оспорюване рішення про відмову у призначенні пенсії, відтак, заявлені позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають. 
З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії. 
Колегія суддів зазначає, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом, однак вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає, оскільки суд першої інстанції не вірно встановив обставини справи та хибно застосував норми матеріального права. 
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з наведених вище підстав, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог, що підтверджує обґрунтованість доводів апеляційної скарги. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 

                                                              постановив: 

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області – задоволити. 
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року в адміністративній справі №260/9652/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії – скасувати та ухвалити нову постанову. 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль