ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/22029/23
Провадження № 33/4820/339/24 

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – адвоката Косюка Р.М., потерпілої ОСОБА_1 , її представника – адвоката Уроди О.В., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2024 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , приватного підприємця, 
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ч.1 ст.173-2 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП. 
       За постановою суду, 15 серпня 2023 року приблизно о 06 год 10 хв ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою м. Хмельницький, вул. Купріна, 54, на території ринку «Дубово», навпроти кіоску №85 у громадському місці висловлювався нецензурною лайкою та висловлював погрози фізичною розправою на адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.
Такими діями ОСОБА_3 учинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.
Крім того, 15 серпня 2023 року приблизно о 06 год 10 хв ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Хмельницький, вул. Купріна, 54, навпроти кіоску №85 на ринку «Дубово», вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_1 .
Такими діями ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2024 року, вказану постанову скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Уважав, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Зазначав, що місцевим судом при постановленні рішення взято до уваги показання свідків, яких не було при описаній події. 
Зауважував, що суддя місцевого суду проявив до нього упереджене ставлення та певний відрізок часу судового засідання з`ясовував питання та обставини, які жодним чином не відносяться до справи.
Стверджував, що суд першої інстанції прийняв рішення однобічно, упереджено, без повного з`ясування обставин справи, які мають суттєве значення для прийняття рішення. 
Окрім цього, звертав увагу на те, що він отримав копію постанови 02 квітня 2024 року, що є поважною причиною пропуску строку на оскарження судового рішення та є підставою для його поновлення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Косюка Р.М. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, заперечення потерпілої ОСОБА_1 , її представника – адвоката Уроди О.В. та потерпілої ОСОБА_2 проти апеляційної скарги, приходжу до висновку про таке.
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За правилами ст.280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ч.1 ст.173-2 КУпАП, не визнав та пояснив, що будь-яких протиправних дій відносно ОСОБА_1 не вчиняв, нецензурною лайкою не висловлювався. Зазначав, що відносно потерпілої ОСОБА_2 нецензурною лайкою не висловлювався та не погрожував їй, оскільки її не було на ринку.
Однак, такі доводи ОСОБА_3 суд апеляційної інстанції не бере до уваги, бо вони спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення та вважає таку позицію обраною лінією захисту особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Зокрема, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджена: 
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №964769 від 15 серпня 2023 року, в якому зафіксовано вчинене ОСОБА_3 правопорушення стосовно потерпілої ОСОБА_2 ;
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №964768 від 15 серпня 2023 року, в якому зафіксовано вчинене ОСОБА_3 правопорушення стосовно потерпілої ОСОБА_1 ; 
- рапортом працівників поліції про отримання 15 серпня 2023 року повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: м. Хмельницький вул. Купріна, 54, ринок «Дубово» колишній чоловік систематично вчиняє домашнє насильство та погрожує фізичною розправою;
- поясненнями в судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілої ОСОБА_2 , в яких остання показала, що 15 серпня 2023 року приблизно о 06 год 10 хв вона з подругою ОСОБА_1 перебувала в кіоску №85 на ринку «Дубово». До кіоску підійшов колишній чоловік ОСОБА_1 – ОСОБА_3 та між ними виник конфлікт, в ході якого останній висловлювався нецензурною лайкою на її адресу та погрожував фізичною розправою. Коли вона хотіла заступитися за подругу, то ОСОБА_3 почав висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою;
- поясненнями в судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілої ОСОБА_1 , яка показала, що зі ОСОБА_3 вони розлучені, але мають спільну дитину, яка не бажає з ним спілкуватися. 15 серпня 2023 року приблизно о 06 год вона приїхала на ринок «Дубово», побачила свого колишнього чоловіка ОСОБА_3 , який почав кричати на неї, висловлювався нецензурною лайкою та шарпав за руки. Коли її знайома ОСОБА_2 заступилась за неї, то ОСОБА_3 почав ображати останню нецензурною лайкою;
- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, відповідно до якої уповноваженою особою визначено рівень небезпеки як «високий»;
- терміновим заборонним приписом відносно кривдника серії АА №127332 від 15 серпня 2023 року, відповідно до якого з 07 год 15 серпня 2023 року до 07 год 18 серпня 2023 року ОСОБА_3 заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
Уважаю, що забезпечивши всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, слід дійти висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 є доведеною, його дії правильно кваліфіковані за ст.173, ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Громадський порядок – це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.
Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері, а також насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме – громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.
Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) домашнє насильство – діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктами 4 та 14 частини першої цієї ж статті визначено, що: економічне насильство – форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство – форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи
Стаття 3 Закону визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.
Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін..
Протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_3 . Складені з додержанням вимог ст.256, 268 КУпАП, містять суть адміністративних правопорушень, опис встановлених обставин, зазначення суті порушення ОСОБА_3 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.173, ч.1ст.173-2 КУпАП.
Таким чином, достовірність даних, викладених в протоколах та правдивість показань потерпілих, перевірені в судовому засіданні апеляційного суду, а тому в даному випадку суд першої інстанції відповідно до вимог ст.245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ч.1ст.173-2 КУпАП.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ч.1 ст.173-2 КУпАП, немає.
Доводи апеляційної скарги спростовуються належними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами.
Також судом умотивовано прийнято рішення про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, тобто, після закінчення тримісячного строку накладення адміністративного стягнення.
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, не встановлено.
З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови місцевого суду відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_3 за ст.173, ч.1 ст.173-2 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького
апеляційного суду М.С. Матущак