ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року	Львів	Справа № 442/1008/24 пров. № А/857/8641/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,
суддів – Обрізка І. М., Шинкар Т.І.,
за участю секретаря судового засідання – Доморадової Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 лютого 2024 року, ухвалене головуючим суддею Крамарем О.В. у м. Дрогобич о 09:27, повний текст складено 06 березня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови,
                                                                   в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2   ст.210-1 КУпАП, від 21.11.2023 № 1689 та закрити провадження у справі.
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що у липні 2023 року пройшов медичний огляд та внаслідок його проходження військово- лікарською комісією визнаний придатним до військової служби та отримав повістку про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що відносно нього порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 336 КК України, яке закрите у зв`язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення. Вказує, що 21.11.2023 дільничим інспектором Дрогобицького СВ РВП ГУНП у Львівській області його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де складений протокол про адміністративне правопорушення, з яким він не погодився. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 254 КупАП. Звертає увагу, що розгляд справи про накладення адміністративного стягнення проводився без його участі. Вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про його дату, час та місце.
Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, яке суд апеляційної інстанції задовольнив та ухвалив провести апеляційний розгляд у відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.11.2023 № 1689 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2   ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн.
Згідно цієї постанови, ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, під час дії в Україні особливого періоду порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та не виконав вимоги передбачені ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме, повторно не з`явився на виклик згідно повістки на 07 липня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 і причин своєї неявки не повідомив.
Позивач, вважаючи постанову від 21.11.2023 № 1689   протиправною, звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2   ст. 210-1 КУпАП   є правомірною та винесеною відповідно до чинного законодавства, а позивачем на підтвердження підстав позову не надано суду жодних доказів. 
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Частина 1   статті 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку»   визначає, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.
Відповідно до   ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до   ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.
Згідно з статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Як передбачено статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1   статті 254 КУпАП   визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (частина 2   статті 254 КУпАП).
З протоколу №1689 від 21.11.2023, складеного головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , встановлено, що ОСОБА_1 , являючись військовозобов`язаним, під час дії в Україні особливого періоду порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та не виконав вимоги, передбачені ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме, повторно не з`явився на виклик згідно повістки на 07 липня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 і причин своєї неявки не повідомив.
З матеріалів справи встановлено, що протокол складений 21.11.2023 після виявлення позивача 21.11.2023 та доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спростовує доводи апелянта про порушення строку складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 2   статті 254 КУпАП.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся в цей же день 21.11.2023, безпосередньо після складення протоколу №1689 від 21.11.2023 в присутності позивача, а тому доводи апелянта про розгляд справи про адміністративне правопорушення у його відсутності є необгрунтованими.
Наведене також підтверджується змістом апеляційної скарги, у якій позивач визнає, що його 21.11.2023 дільничим інспектором Дрогобицького СВ РВП ГУНП у Львівській області було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 та складено протокол про адміністративне правопорушення, з яким він не погодився.
Крім того, з постанови слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про закриття кримінального провадження від 27.09.2023, копія якої знаходиться в матеріалах справи, встановлено, що стосовно ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, проводилося досудове розслідування.
З цієї ж постанови вбачається, що відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 № 6017 від 21.08.2023, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок проходження медичного огляду військово-лікарською комісією визнаний придатним до військової служби та 06.07.2023 року особисто отримав повістку про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 07.07.2023 о 08:00 год. з метою призову на військову службу під час мобілізації та попереджений про кримінальну відповідальність згідно ст. 336 КК України за ухилення від військової служби під час мобілізації.
07.07.2023 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув і причин неявки не повідомив.
05.08.2023 року ОСОБА_1 повторно особисто отримав повістку про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 :00 год. 07.08.2023 року, однак повторно не прибув, причин неявки не повідомив.
Таким чином, постановою про закриття провадження  від 27.09.2023 встановлено, що ОСОБА_1 повторно не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.
Крім того, позивачем в позовній заяві та апеляційній скарзі визнається вручення повістки на 07.07.2023 після проходження медичного огляду та визнання його придатним до військової служби та факт отримання ним повістки на 07.08.2023.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність достатніх, належних та допустимих доказів, які вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.
Жодних доказів на спростування вказаних вище обставин позивач не надав ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду.
Враховуючи наведене, постанова від 21.11.2023 № 1689 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2   ст.210-1 КУпАП винесена правомірно.
За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статтями 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 лютого 2024 року у справі № 442/1008/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 29 травня 2024 року