справа № 362/4576/23
провадження № 22-ц/824/8313/2024
головуючий у суді І інстанції Ковбель М.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
    19 квітня 2024 року                                                                              м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 5 грудня 2023 року у справі за позовом Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1 , третя особа: Іванківська територіальна громада Київської області про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:
 
У липні 2023 року позивач Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області звернувся з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Іванківська територіальна громада Київської області про відшкодування шкоди.
В обґрунтування позовних вимог вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на р. Тетерів в с. Горностайпіль Вишгородського району Київської області, відповідач ловив рибу на ділянці водойми де заборонено будь-яке рибальство, при цьому зловив риби у кількості 8 окунів, чим порушив Правил любительського і спортивного рибальства, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». Своїми діями спричинив шкоду рибним запасам України на суму 25 296 грн. 
Постановою Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області від 11 лютого 2023 року № 015032 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 КупАП та накладено штраф у розмірі 170 грн. Вказана постанова відповідачем не оскаржувалася та набрала законної сили. Завдані збитки відповідач у добровільному порядку не відшкодував.
У зв`язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача шкоду в розмірі 25 296 грн, а також судові витрати.
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 5 грудня 2023 року в задоволенні позову  відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням представник Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області -            Нестеров Д.Ю. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Так, обґрунтовуючи доводи своєї апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тим обставинам, що ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та ст. 59 Закону України «Про тваринний світ» визначено право Київського рибоохоронного патруля подавати позовні заяви про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів з метою захисту державних та суспільних інтересів.
Зазначає, що в постанові від 10 січня 2019 року (справа № 541/307/17) Верховний Суд визнав обґрунтованими судові рішення суддів попередніх інстанцій щодо можливості стягнення спричиненої незаконним виловом риби шкоди на користь сільської ради за відповідним позовом Державної екологічної інспекції.
Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.
У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 015032 від 11 лютого 2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 КупАП та накладено штраф у розмірі 170 грн, оскільки 11 лютого 2023 року на р. Тетерів в с. Горностайпіль Вишгородського району Київської області, відповідач ловив рибу на ділянці водойми де заборонено будь-яке рибальство, при цьому зловив риби у кількості 8 окунів, чим порушив Правил любительського і спортивного рибальства, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ».
При цьому, постановою по справі про адміністративне правопорушення Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області від 11 лютого 2023 року № 015032 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 КупАП та накладено штраф у розмірі 170 грн. 
Вказана постанова відповідачем не оскаржувалася та набрала законної сили.
Розмір збитків, заподіяних рибному господарству України з вини ОСОБА_1 на суму 25 296 також підтверджуються розрахунком матеріальної шкоди, складеним головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Левченко А.О. 
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи, подавав відзив на позовну заяву, однак ним не заперечувався сам розмір збитків під час розгляду справи судом першої інстанції.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що треті особи не є сторонами в цивільному процесі, отже судом не може ухвалюватися рішення на їхню користь, а саме стягнення шкоди у розмірі 25 296 грн.
Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції з урахуванням наступного.
Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі належать до об`єктів тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону.
Згідно зі ст. 34 Закону України «Про тваринний світ» користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати.
Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Відповідно до вимог ч.1ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Згідно з вимогамист.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Пунктом 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №895 від 30.09.2015 року, передбачено, що Державне агентство рибного господарства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.
Згідно з Положенням про Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області, затвердженим наказом Державного агентства рибного господарства України №229 від 15.07.2016 року, Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується.
Відповідно до ст.37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Згідно з ч.1 ст.13. Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси) є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких від імені Українського народу здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Вишгородської  міської ради Київської області). Одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу.
Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про наявність в Управлінні Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області  правових підстав для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_1 , як особи, яка заподіяла збитки рибному господарству України та Іванківській територіальній громаді Київської області.
Тобто, стягнення шкоди, завданої забороненим виловом риби, на користь територіальної громади, де знаходиться відповідний об`єкт водного фонду та на територію якого поширюються повноваження відповідного рибоохоронного патруля, не суперечить вимогам чинного законодавства.
Крім того, слід зазначити, що Верховний Суд у своїй постанові від 10 січня 2019 року у справі № 541/307/17 також визнав  законною можливість стягнення спричиненої незаконним виловом риби шкоди на користь місцевої ради за відповідним позовом Державної екологічної інспекції.
Однак, вирішуючи спір, суд першої інстанції на вказані вище вимоги закону, обставини справи та правові висновки Верховного Суду  належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову в позові з тих підстав, що треті особи не є сторонами в цивільному процесі, отже судом не може ухвалюватися рішення на їхню користь.
Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).
Отже, ухвалене судом рішення, у зв`язку неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.
Також, оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і задовольняє позовні вимоги Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області  до відповідача, з останнього підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 684 грн, а також судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4 026 грн.
Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
 
Керуючись ст.ст. 268, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області  задовольнити.
Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 5 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1 .
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, у розмірі 25 296 (двадцять п`ять тисяч двісті дев`яності шість) грн, яку необхідно сплатити на користь Іванківської територіальної громади Київської області (реквізити: отримувач: ГУК у Київ.обл/Іванківська сел./24062100, код отримувача - 37955989, банк отримувача - Казначейство України ( ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) - UA268999980333169331000010812, код класифікації доходів - бюджету - 24062100, найменування коду класифікації бюджету - грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області  (ЄДРПОУ 40419475) судовий збір за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій у розмірі 6 710 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий	Т.О. Писана	
Судді	К.П. Приходько	
		
	С.О. Журба