К И Ї В С Ь К И Й    А П Е Л Я Ц І Й Н И Й    С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року                                                                      місто Київ
 
справа № 757/14294/18-ц
апеляційне провадження № 22-ц/824/1346/2024
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача - Головачова Я.В.,
 
суддів: Нежури В.А., Соколової В.В.,
 
за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на рішення Печерського районного суду міста Києва у складі судді Батрина О.В. від 4 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про захист прав споживачів та повернення банківського вкладу,  
 
в с т а н о в и в :
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2018 року ОСОБА_2 , правонаступником якого є  ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до АТ КБ "Приватбанк" про захист прав споживачів, посилаючись на те, що між сторонами були укладені ряд депозитних договорів:                № SAMDN25000722387713 від 23 грудня 2011 року - сума вкладу 14 000 доларів США; № SAMDN01000713428866 від 22 грудня 2010 року - сума вкладу 10 000 доларів США; № SAMDN25000713966053 від 4 лютого 2011 року -  сума вкладу 45 000 доларів США;  № SAMDN25000716329907 від 10 травня 2011 року - сума вкладу - 10 000 доларів США; № SAMDN25000713966106 від 4 лютого 2011 року - сума вкладу 80 000 доларів США.
 
У зв`язку із припиненням функціонування банківських відділень відповідача на території АР Крим та м. Севастополя, рахунки позивача були заблоковані банком, нарахування відсотків припинено.
 
29 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про розірвання депозитних договорів та повернення банківських вкладів, яка була отримана банком 3 січня 2017 року, проте заява залишена без задоволення.
 
Посилаючись на те, що банк безпідставно відмовляє у поверненні депозитних коштів, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивач просив суд стягнути з АТ КБ "Приватбанк": 
суму банківського вкладу за договором № SAMDN25000722387713 в розмірі 14 000 доларів США, не нараховані відсотки за період з 24 лютого 2014 року по 5 січня 2017 року в розмірі 3 126, 79 доларів США, не нараховані відсотки за період з 6 січня 2017 року по 3 травня 2017 року в розмірі 45, 26 доларів США, не нараховані відсотки за період з 4 травня 2017 року по 20 березня 2018 року в розмірі 1, 23 доларів США, пеню за період з 20 березня 2017 року по 20 березня 2018 року в розмірі 4 875 947 грн. 83 коп., що еквівалентно 185 538, 35 доларів США, три проценти річних від простроченої суми заборгованості за період часу з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року у розмірі 13 275 грн. 34 коп., що еквівалентно 505, 15 доларів США; 
суму банківського вкладу за договором № SAMDN01000713428866в розмірі 14 000 доларів США, не нараховані відсотки за період з 23 лютого 2014 року по 5 січня 2017 року в розмірі 2 375, 34 доларів США, не нараховані відсотки за період з 6 січня 2017 року по 3 травня 2017 року в розмірі 32, 24 доларів США, не нараховані відсотки за період з 4 травня 2017 року по 20 березня 2018 року в розмірі 0, 88 доларів США, пеню за кожен день прострочення в розмірі 3 561 202 грн. 01 коп., що еквівалентно 135 509, 97 доларів США, три проценти річних від простроченої суми заборгованості за період часу з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року у розмірі 9 482 грн. 34 коп., що еквівалентно 360, 82 доларів США; 
суму банківського вкладу за договором № SAMDN25000713966053в розмірі 45 000 доларів США, не нараховані відсотки за період з 5 березня 2014 року по 5 січня 2017 року в розмірі 11 517, 53 доларів США, не нараховані відсотки за період з 6 січня 2017 року по 3 травня 2017 року в розмірі 145, 48 доларів США, не нараховані відсотки за період з 4 травня 2017 року по 20 березня 2018 року в розмірі 3, 96 доларів США, пеню за кожен день прострочення в розмірі 16 263 823 грн. 44 коп., що еквівалентно 618 866, 95 доларів США, три проценти річних від простроченої суми заборгованості за період часу з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року у розмірі 42 670 грн. 83 коп., що еквівалентно 1 623, 70 доларів США; 
суму банківського вкладу за договором № SAMDN25000716329907 в розмірі 10 000 доларів США, не нараховані відсотки за період з 10 березня 2014 року по 5 січня 2017 року в розмірі 2 759, 38 доларів США, не нараховані відсотки за період з 6 січня 2017 року по 3 травня 2017 року в розмірі 32, 24 доларів США, не нараховані відсотки за період з 4 травня 2017 року по 20 березня 2018 року в розмірі 0, 88 доларів США, пеню за кожен день прострочення в розмірі 3 671 715 грн. 71 коп., що еквівалентно 139 715, 21 доларів США, три проценти річних від простроченої суми заборгованості за період часу з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року у розмірі 9 482 грн. 34 коп., що еквівалентно 360, 82 доларів США; 
суму банківського вкладу за договором № SAMDN25000713966106 в розмірі 80 000 доларів США, не нараховані відсотки за період з 6 березня 2014 року по 5 січня 2017 року в розмірі 22 728, 77 доларів США, не нараховані відсотки за період з 6 січня 2017 року по 3 травня 2017 року в розмірі 258, 63 доларів США, не нараховані відсотки за період з 4 травня 2017 року по 20 березня 2018 року в розмірі 7, 04 доларів США, пеню за кожен день прострочення в розмірі 29 561 847 грн. 18 коп., що еквівалентно 1 124 880, 03 доларів
США, три проценти річних від простроченої суми заборгованості за період часу з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року у розмірі 77 351 грн. 50 коп., що еквівалентно 2 886, 25 доларів США.
 
Процесуальні дії суду першої інстанції 
 
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 листопада 2018 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 січня 2019 року, закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до             АТ КБ "Приватбанк" про стягнення сум вкладів за договором № SAMDN-25000716329907  від 10 травня 2011 року на суму 10 000 доларів США та за договором       № SAMDN25000713966106 від 4 лютого 2011 року на суму 80 000 доларів США.
 
Закриваючи провадження у вказані частині позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позовні вимоги про стягнення вкладів за договорами № SAMDN25000716329907  від 10 травня 2011 року та за договором № SAMDN25000713966106 від 4 лютого 2011 рокубули предметом розгляду у справі № 757/24419/17-ц, де представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав заяву про відмову від позову і ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 5 березня 2018 року така відмова прийнята судом, провадження у справі закрито. Таким чином, на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України провадження в частині вимог за вкладами № SAMDN25000713966106, № SAMDN25000716329907 підлягає закриттю, оскільки набрала законної сили ухвала суду про закриття провадження у справі, постановлена між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 4 жовтня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з АТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_2 : 
суму банківського вкладу за договором № SAMDN25000722387713 від 23 грудня 2011 року в розмірі 14 000 доларів США, відсотки за період з 24 лютого 2014 року по 20 березня 2017 року в розмірі 3 173, 28 доларів США, пеню на підставі частини 5 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" в розмірі 348 279 грн. 71 коп., три проценти річних за період з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року у розмірі 13 275 грн. 34 коп.;
суму банківського вкладу за договором № SAMDN01000713428866 від 22 грудня 2010 року в розмірі 10 000 доларів США, відсотки за період з 23 лютого 2014 року по 20 березня 2018 року у розмірі 2 408, 46 доларів США, пеню на підставі частини 5 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" в розмірі 248 771 грн. 22 01 коп., три проценти річних за період з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року у розмірі 9 482 грн. 34 коп.; 
суму банківського вкладу за договором № SAMDN25000713966053 від 4 лютого 2011 року в розмірі 45 000 доларів США, відсотки за період з 5 березня 2014 року по 20 березня 2018 року в розмірі 11 666, 97 доларів США, пеню на підставі частини 5 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у розмірі 1 119 470 грн. 49 коп., три проценти річних за період з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року у розмірі 42 670 грн. 83 коп.; 
суму банківського вкладу за договором за договором № SAMDN25000716329907 від 10 травня 2011 року відсотки за період з 10 березня 2014 року по 20 березня 2018 року
в розмірі 2 792, 50 доларів США, пеню на підставі частини 5 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у розмірі 248 771 грн. 22 коп., три проценти річних за період з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року у розмірі 9 482 грн. 34 коп.; 
суму банківського вкладу за договором № SAMDN25000713966106 від 4 лютого 2011 року відсотки за період з 6 березня 2014 року по 5 січня 2017 року в розмірі 22 994, 44 доларів США, пеню на підставі частини 5 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у розмірі 1 990 169 грн. 76 коп., три проценти річних за період з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року у розмірі 77 351 грн. 50 коп. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з АТ КБ "Приватбанк" в дохід держави судовий збір у розмірі 8 810 грн. 
 
Рішення суду мотивовано тим, що ліквідація філій або припинення у будь-який спосіб їх діяльності не звільняє банк від виконання обов`язків за укладеними договорами. Відповідач не повернув кошти позивачу, внесенні ним на банківські рахунки, чим порушив права та інтереси позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з              АТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_2  депозитних вкладів; відсотків за вкладами; трьох процентів річних на підставі статті 625 ЦК України; пені відповідно до статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів", яка зменшена на підставі частини 3 статті 551 ЦК України до розмірів банківських вкладів.  
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
 
У поданій апеляційній скарзі АТ КБ "Приватбанк", посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
 
Скаржник зазначає, що Кримська філія АТ КБ "Приватбанк" самостійно вела облік банківських операцій, після окупації півострову банк не має доступу до первинних документів клієнтів Кримського РУ АТ КБ "Приватбанк". Позивачем не було надано оригіналів договорів депозитів, оригіналів квитанцій, що свідчить про неможливість встановлення факту внесення коштів за договорами і сам факт їх укладення. Російською федерацією на тимчасово окупованій території АР Крим було створено Автономну некомерційну організацію "Фонд захисту вкладників", яку призначено управляючим майном банку за всіма договорами, що у сукупності свідчить про те, що зобов`язання за договорами, укладеними між АТ КБ "Приватбанк" в особі Кримської філії та кримськими клієнтами, виконує саме АНО "ФЗВ" за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АР Крим та міста Севастополя. 
 
По суті вимог вказує, що позивачем не доведено належним чином факт внесення депозитів, а розрахунок процентів проведений невірно, оскільки після отримання заяви про розірвання договорів, процента ставка мала застосовуватись "на вимогу", яка становила з 1 січня 2017 року - 1%, а з 4 травня 2017 року - 0,01 %, в той час як позивачам проценти розраховані на підставі умов договорів. Безпідставним також є стягнення процентів за договорами, провадження відносно яких було закрито. Стягнення пені у визначеному судом розмірі також є неправомірним, оскільки вона мала бути зменшена до розміру нарахованих відсотків, а не тіла депозиту.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з повним дослідженням усіх обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.
 
Процесуальні дії, вчинені судом апеляційної інстанції
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 9 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та в подальшому призначено її до розгляду у судовому засіданні.
 
9 червня 2020 року ухвалою Київського апеляційного суду зупинено апеляційне провадження до залучення у справі правонаступників ОСОБА_2 , який помер                ІНФОРМАЦІЯ_1 .
  
Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року поновлено апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду.
 
21 травня 2024 року ухвалою Київського апеляційного суду залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_2 . 
 
Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання 
 
Представник АТ КБ "Приватбанк" - Кобзар Ю.Б. в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та просила її задовольнити.
 
Доповнення апеляційної скарги колегією суддів не прийняті, оскільки були подані з порушенням строку на вчинення відповідної процесуальної дії.   
 
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити рішення суду без змін. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судом установлено, що 22 грудня 2010 року між ОСОБА_2 та       ПАТ КБ "ПриватБанк", яке в подальшому змінило назву на АТ КБ "Приватбанк", укладено договір банківського вкладу № SAMDN01000713428866, відповідно до умов якого банком залучено в якості вкладу грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США зі сплатою 8,5 % річних. 
 
23 грудня 2011 року між сторонами укладено договір банківського вкладу № SAMDN25000722387713, за умовами якого банком залучено в якості вкладу грошові кошти в розмірі 14 000 доларів США зі сплатою 8 % річних. 
 
4 лютого 2011 року між сторонами укладено договір банківського вкладу № SAMDN25000713966053, за умовами якого банком залучено в якості вкладу грошові кошти в розмірі 45 000 доларів США зі сплатою 9 % річних.
4 лютого 2011 року між сторонами укладено договір банківського вкладу № SAMDN25000713966106, за умовами якого банком залучено в якості вкладу грошові кошти в сумі 45 000 доларів США зі сплатою 9 % річних. У подальшому на рахунок внесено додатково 35 000 доларів США.
 
4 лютого 2011 року між сторонами укладено договір банківського вкладу № SAMDN25000716329907, за умовами якого банком залучено в якості вкладу грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США зі сплатою 8,5 % річних.
 
          Факт укладення наведених вище договорів, а також внесення коштів на депозитні рахунки підтверджується копіями договорів, копіями квитанцій та копією довідки банку про залишки коштів на рахунках (том І а.с. 9-79).
 
          У зв`язку із припиненням функціонування банківських відділень відповідача на території АР Крим та м. Севастополя, рахунки позивача були заблоковані банком, нарахування відсотків припинено.
 
29 грудня 2016 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" із заявами про розірвання вищевказаних депозитних договорів та повернення депозитів разом із нарахованими процентами. 
 
3 січня 2017 року вказані заяви отримані ПАТ КБ "ПриватБанк", однак залишені без задоволення, грошові кошти не повернуті.
 
Позиція суду апеляційної інстанції
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
 
Відповідно до статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.
 
Згідно з частиною 1 статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.
 
Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові кошти вкладника передаються ним у власність банку, а безготівкові кошти - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов`язання за договором банківського вкладу, згідно з яким у вкладника виникає право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати процентів на неї, а в банку - відповідний обов`язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено переданням коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов`язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника).
 
Відповідно до статті 1060 ЦК України в редакції, чинній на час укладення договорів банківських вкладів, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.
 
Згідно зі статтею 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Банк має право змінити розмір процентів, які виплачуються на вклади на вимогу, якщо інше не встановлено договором. У разі зменшення банком розміру процентів на вклади на вимогу новий розмір процентів застосовується до вкладів, внесених до повідомлення вкладників про зменшення процентів, зі спливом одного місяця з моменту відповідного повідомлення, якщо інше не встановлено договором. Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів на строковий вклад в односторонньому порядку є нікчемною. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який
передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.
 
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
 
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
 
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
 
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (частина 3 статті 651 ЦК України).
 
Відповідно до частини 2 статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
 
Відмова банку виконати розпорядження клієнта з видачі належних йому за договором банківського вкладу сум свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань та має наслідком настання відповідальності, передбаченої законом.
 
В постанові Верховного Суду від 23 лютого 2022 року у справі № 363/3965/15 (провадження № 61-11520св20) зазначено, що у цивільному законодавстві закріплено конструкцію "розірвання договору" (статті 651-654 ЦК України). Вона охоплює собою розірвання договору: за згодою (домовленістю) сторін; за рішенням суду; внаслідок односторонньої відмови від договору. У спеціальних нормах ЦК України досить часто використовується формулювання "відмова від договору" (наприклад, у статтях 665, 739, 766, 782). Односторонню відмову від договору в тих випадках, коли вона допускається законом або договором, слід кваліфікувати як односторонній правочин, оскільки вона є волевиявленням особи, спеціально спрямованим на припинення цивільних прав та обов`язків.
 
У вказаній постанові також враховано правовий висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 9 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17 (провадження № 14-133цс20), згідно з яким після розірвання договорів їх умови припиняють діяти і правове регулювання відносин між сторонами здійснюється на законодавчих, а не договірних підставах, оскільки розірвання договорів у контексті статей 598 та 651 ЦК України є підставою для припинення зобов`язання. Виплата передбачених
умовами договору та встановлених статтями 1061, 1070 ЦК України процентів поширюється лише на період дій договорів вкладу та після припинення таких договорів вказані проценти не нараховуються.
 
Суд першої інстанції встановив, що на вимогу ОСОБА_2 вклади повернуті не були, що фактично відповідачем не оспорюється. По закінченню строку договорів, яким є 5 січня 2017 року, позивачу також не були виплачені проценти. 
 
Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов загалом правильного висновку про стягнення сум вкладів та нарахованих процентів.
 
Разом з тим, суд не врахував, що договори депозитів є розірваними з 6 січня 2017 року, з цього моменту нарахування передбачених договорами процентів припиняється, а права та інтереси позивача забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За таких обставин суд зробив помилковий висновок про стягнення процентів за період з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року за процентною ставкою "на вимогу". Тому у задоволенні вказаних вимог слід відмовити. При цьому позовні вимоги про стягнення процентів за ставками, передбаченими договорами, за період до 5 січня 2017 року (включно) є обґрунтованими і підлягають задоволенню.  
 
Доводи апеляційної скарги в частині недоведеності підстав для стягнення  банківських вкладів (внесення депозитів як таких) не заслуговують на увагу, оскільки такі твердження спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. 
 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що вимоги позивача про стягнення процентів за депозитними вкладами № SAMDN25000716329907  від 10 травня 2011 року та за договором № SAMDN25000713966106 від 4 лютого 2011 року є обґрунтованими, оскільки провадження було закрито лише в частині стягнення тіла депозитів, а не в цілому щодо нарахованих по ним процентах. У спірний період банківські вклади по вказаним договорам повернуті не були, а тому позивач не втратив право вимоги нарахованих по ним процентів, в тому числі на підставі статті 625 ЦК України. 
 
Розраховані позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України три проценти річних за несвоєчасне повернення депозитних вкладів за період з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року є обґрунтованими і підлягають стягненню з відповідача.
 
            Стосовно стягнення пені на підставі частини 5 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" колегія суддів зазначає таке.
 
             У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі (частина 5 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів").
Як убачається з матеріалів справи, з 6 січня 2017 року (після звернення ОСОБА_2 до банку із відповідною заявою) договори банківських вкладів № SAMDN-25000722387713, № SAMDN01000713428866, № SAMDN25000713966053,  № SAMDN-25000716329907, № SAMDN25000713966106є розірваними, між сторонами припинено правовідносини, що випливають з цих правочинів, а тому положення частини 5 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" на них не розповсюджується. 
 
За таких обставин у задоволенні позовних вимог про стягнення пені на підставі частини 5 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" слід відмовити.
 
Посилання у апеляційній скарзі на те, що АТ КБ "Приватбанк" є неналежним відповідачем у справі, оскільки зобов`язання за договорами, укладеними між АТ КБ "Приватбанк" в особі Кримської філії та кримськими клієнтами, виконує саме АНО "Фонд захисту вкладників" за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АР Крим та міста Севастополя, є безпідставними, оскільки відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2023 року у справі № 199/3152/20 (провадження 14-224цс21).
 
Інших доводів по суті спору апеляційна скарга не містить. 
 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 367 ЦПК України).
 
З урахуванням необхідності врахування висновків щодо застосування норм права викладених у постанові Великої Плати Верховного Суду від 9 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17 (провадження 14-133цс20), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2022 року в справі № 757/34314/18-ц (провадження № 61-7121св21), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 363/3965/15 (провадження № 61-11520св20), колегія суддів вважає, що оскаржене рішення частково прийнято із неправильним застосуванням норм матеріального права.
 
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 і стягнення з відповідача грошових коштів: 
-          за договором № SAMDN25000722387713 від 23 грудня 2011 року підлягає стягненню: сума депозитного вкладу в розмірі 14 000 доларів США; не нараховані відсотки за період з 24 лютого 2014 року по 5 січня 2017 року в розмірі 3 126, 79 доларів США; три проценти річних за період з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року в розмірі 13 275 грн 34 коп.;
-          за договором № SAMDN01000713428866 від 22 грудня 2010 року підлягає стягненню: сума депозитного вкладу в розмірі 10 000 доларів США; не нараховані відсотки за період з 23 лютого 2014 року по 5 січня 2017 року в розмірі 2 375, 34 доларів США; три проценти річних за період з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року в розмірі 9 482 грн 34 коп.;
-          за договором № SAMDN25000713966053 від 4 лютого 2011 року підлягає стягненню: сума депозитного вкладу в розмірі 45 000 доларів США; не нараховані відсотки за період з 5 березня 2014 року по 5 січня 2017 року в розмірі 11 517, 53 доларів США; три проценти річних за період з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року в розмірі 42 670 грн 83 коп.;
-          за договором № SAMDN25000716329907 від 10 травня 2011 року підлягає стягненню: не нараховані відсотки за період з 10 березня 2014 року по 5 січня 2017 року в розмірі 2 759, 38 доларів США; три проценти річних за період з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року в розмірі 9 482 грн 34 коп.;
-          за договором № SAMDN25000713966106 від 4 лютого 2011 року підлягає стягненню: не нараховані відсотки за період з 6 березня 2014 по 5 січня 2017 року в розмірі 22 728, 77 доларів США; три проценти річних за період з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року в розмірі 77 351 грн 50 коп.
 
Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Ураховуючи викладене, з АТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_1  підлягає стягненню судовий збір в розмірі 8 810 грн. 
 
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
                
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" задовольнити частково.
 
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 4 жовтня 2019 року скасувати і ухвалити нове судове рішення такого змісту.
 
Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про захист прав споживачів та повернення банківського вкладу задовольнити частково.
 
Стягнути з акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 грошові кошти: 
- за договором № SAMDN25000722387713 від 23 грудня 2011 року: суму депозитного вкладу в розмірі 14 000 доларів США; не нараховані відсотки за період з 24 лютого 2014 року по 5 січня 2017 року в розмірі 3 126, 79 доларів США; три проценти річних за період з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року в розмірі 13 275 грн 34 коп.;
 
- за договором № SAMDN01000713428866 від 22 грудня 2010 року: суму депозитного вкладу в розмірі 10 000 доларів США; не нараховані відсотки за період з 23 лютого 2014 року по 5 січня 2017 року в розмірі 2 375, 34 доларів США; три проценти річних за період з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року в розмірі 9 482 грн 34 коп.;
 
- за договором № SAMDN25000713966053 від 4 лютого 2011 року: суму депозитного вкладу в розмірі 45 000 доларів США; не нараховані відсотки за період з 5 березня 2014
року по 5 січня 2017 року в розмірі 11 517, 53 доларів США; три проценти річних за період з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року в розмірі 42 670 грн 83 коп.;
 
- за договором № SAMDN25000716329907 від 10 травня 2011 року: не нараховані відсотки за період з 10 березня 2014 року по 5 січня 2017 року в розмірі 2 759, 38 доларів США; три проценти річних за період з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року в розмірі 9 482 грн 34 коп.;
 
- за договором № SAMDN25000713966106 від 4 лютого 2011 року не нараховані відсотки за період з 6 березня 2014 по 5 січня 2017 року в розмірі 22 728, 77 доларів США; три проценти річних за період з 6 січня 2017 року по 20 березня 2018 року в розмірі 77 351 грн 50 коп.
 
В іншій частині позову відмовити.
 
Стягнути з акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (код ЄДРПОУ 14360570; місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії "Р" № НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 8 810 грн. 
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

 
Головуючий                                                                      

 

Судді: