Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/203/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Юр`єва  К. С. 
Категорія - 124  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 року.року м. Кропивницький
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Мазуренка О.С. на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,ІПН НОМЕР_1 ,
визнано винним за ст.124 КУпАП і накладенно стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень
за участю:
захисника - ОСОБА_2 , 
особи, яка притягується 
до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
потерпілого – ОСОБА_3 ,
представників потерпілого – ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 28.12.2023, о 12 год. 00 хв., у м. Кропивницькому по вул. Кропивницького, 4, керуючи транспортним засобом AUDI Q5, номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, через що ледь не скоїв зіткнення з автомобілем, який рухався попереду у попутному напрямку, для уникнення якого здійснив маневр праворуч, відповідно не зреагувавши на зміну дорожньої обстановки, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом, який рухався у попутному напрямку в крайній правій смузі, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками,чим порушив вимоги п. 13.1, 2.3.б ПДР, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП. 
Рішення суду мотивовано тим, що факт вчинення ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 036947 від 28.12.2024 року, який складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП та в якому розкрито суть адміністративного правопорушення; схемою місця ДТП, яка сталася 28.12.2023 року; поясненнями потерпілого ОСОБА_3 .
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат Мазуренко О.С. не погоджуючись з рішенням суду, оскаржує його з мотивів незаконності, необґрунтованості, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову, якою провадження у справі закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_6 , який зазначив, що водій транспортного засобу Меrsedes ОСОБА_3 , при перевлаштуванні зі смуги в іншу смугу не ввімкнув вказівник повороту. Крім того, посилання на фототаблицю, на якій нібито зображено розташування двох транспортних засобів, є не коректним, оскільки такого розміщення двох транспортних засобів поліцією не фіксувалося, що робить цей доказ недопустимим та недостовірним. Вказує на те, що у постанові суд зазначав не вірні пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Мазуренка О.С., так як в судовому засіданні, він зазначав про гальмівний шлях транспортного засобу потерпілого, як 5-7 метрів, однак суд першої інстанції зазначив, що начебто зі слів захисника, гальмівний шлях складав 20-30 метрів, що не відповідає дійсності.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Мазуренка О.С., які підтримали подану апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_3 та його представників ОСОБА_4 і Горпинка С.М., допитавши за клопотанням апелянта свідка ОСОБА_6 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом п.п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 13.1. ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.п. 2.3 «б», 13.1 ПДР України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п.п. 2.3 «б», 13.1 ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції.
Як в суді першої інстанції ОСОБА_1 так і в апеляційному суді, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав та пояснив, що 28.12.2023 він стояв на світлофорі, щоб повернути на вул. Кропивницького; автомобіль, який стояв попереду, проїхав та він здійснив маневр – повернув праворуч, увімкнув поворот, перестроївся, нікого на дорозі не було, та почув скрегіт, у дзеркало побачив автомобіль «Mersedes», який намагався проїхати між його авто та автомобілем «Таврія», який був припаркований; після дорожньої – транспортної події потерпілий підійшов до нього, та спитав, чи є в нього страховий поліс, потерпілий мав бажання скласти євро протокол, але він викликав поліцію, оскільки вважав, що у дорожньо – транспортній події винен потерпілий.
Проте, не зважаючи на доводи апеляційної скарги та не визнання своєї винуватості ОСОБА_1 , висновки судді районного суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є правильними, та такими, що ґрунтуються на сукупності належних, допустимих та взаємоузгоджених між собою доказів.
Потерпілий ОСОБА_3 районному суду пояснив, що він 28.12.2023 рухався на автомобілі «Mersedes» по вул. Полтавській у м. Кропивницькому, виконав лівий поворот та повернув на вул. Кропивницького, він рухався в лівій смузі за транспортним засобом AUDI Q5, який рухався за транспортним засобом І20. В подальшому, він побачив вільну праву смугу дороги та увімкнувши правий поворот та виконав перевлаштування в праву смугу дороги та продовжив рухатися в правій смузі. Коли автомобіль AUDI Q5 порівнявся з його автомобілем, уникаючи зіткнення з транспортним засобом І20, який зупинився перед ним на пішохідному переході, почав здійснювати рух в праву смугу дороги, тобто в його бік, чим змусив його приступити до екстреного гальмування задля уникнення зіткнення з AUDI Q5, під час якого, він здійснив зміщення свого автомобіля до правого бордюру, але в цей момент, автомобіль AUDI Q5 своєю правою частиною здійснив удар його автомобіля, а саме, лівого дзеркала, лівого переднього крила та лівої передньої частини бамперу. Після удару та зіткнення з бордюром, його автомобіль зупинився, а автомобіль AUDI Q5 не гальмуючи, продовжив рух далі і тільки коли проїхав пішохідний перехід та перехрестя, зупинився.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що рухався по вул. Полтавській, перед ним сталась ДТП; потерпілий прискорився, перестроївся у праву смугу без увімкненого повороту та підліг під автомобіль ОСОБА_1 , у якого був увімкнений правий поворот; ОСОБА_1 почав робити маневр, об`їхав інший автомобіль, та потерпілий теж почав робити маневр, але після почав екстреного гальмувати та автомобілі зіткнулись; потерплий постійно перестоювався із смуги в смугу, прискорюючи швидкість; під час події у ОСОБА_1 була перешкода праворуч.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона рухалась по вул. Полтавській, була у лівій полосі руху, потерпілий намагався перестроїтись без увімкненого повороту, намагався в`їхати між автомобілями; дорожньо – транспортну пригоду вона не бачила, дізналась про неї пізніше; зазначила, що раніше у неї була конфліктна ситуація із родиною потерпілого.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 036947 про те, що ОСОБА_1 28.12.2023, о 12 год. 00 хв., у м. Кропивницькому по вул. Кропивницького, 4, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом AUDI Q5, номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, через що ледь не скоїв зіткнення з автомобілем, який рухався попереду у попутному напрямку, для уникнення якого здійснив маневр праворуч, відповідно не зреагувавши на зміну дорожньої обстановки, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом, який рухався у попутному напрямку в крайній правій смузі, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками,чим порушив вимоги п. 13.1, 2.3.б ПДР України.
Відповідно до схеми місця ДТП, убачається, що подія відбулась по вул. Кропивницького у м. Кропивницькому. Схемою зафіксовано розташування транспортних засобів AUDI Q5, номерний знак НОМЕР_2 та «Mersedes» номерний знак НОМЕР_3 . Місце зіткнення вказаних автомобілів розташовано на правій смузі руху по відношенню до напрямку руху транспортних засобів. Автомобілі рухались в одному напрямку. Автомобілі мають механічні пошкодження.
При цьому схема місця ДТП, яка була складена працівниками поліції на місці події, підписана ОСОБА_1 , жодних зауважень та заперечень з приводу її складання у останнього не виникало, об`єктивно узгоджується із даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями потерпілого як на місці події, так і в судовому засіданні. Вказана схема підписана двома учасниками ДТП без зауважень.
Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суд дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.
Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що недотримання правил дорожнього руху ОСОБА_1 , а саме вимог п.п. 2.3 «б», 13.1 ПДР України призвело до зіткнення транспортних засобів, що спричинило їх пошкодження, тобто саме його дії безпосередньо знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у виді механічних пошкоджень транспортних засобів.
Апеляційні доводи захисника про те, що суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_6 , є безпідставними. З оскаржуваної постанови убачається, що вказаним поясненням надана належна оцінка в сукупності з іншими доказами по справі. Зокрема надані вказаними свідками пояснення не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, про невиконання ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 «б», 13.1 ПДР України, які в свою чергу мають причино-наслідковий зв`язок з дорожньо транспортною пригодою.
В апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6 надав покази щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, проте апеляційним судом вказані покази не приймаються до уваги, оскільки вони суперечать матеріалам справи, зокрема його письмовим поясненням, а також його поясненням наданих районному суду.
Доводи про те, що водій транспортного засобу Меrsedes ОСОБА_3 , при перевлаштуванні зі смуги в іншу смугу не ввімкнув вказівник повороту, не можуть бути прийняті судом, оскільки суд розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Надані стороною захисту до апеляційного суду графічні зображення, які на думку є обставинами розвитку події даної дорожньо транспортної пригоди, не можуть бути враховані апеляційним судом, оскільки такі зображення не містять даних щодо відстані, швидкості зміни дорожньої обстановки, тощо.
При цьому слід наголосити, що сама по собі розбіжність з встановленими судом обставин вчиненого адміністративного правопорушення з версією сторони захисту не вказує про те, що вони не відповідають дійсності, оскільки висновки суду першої інстанції ґрунтуються на підставі належних, допустимих і достатніх доказів належно оцінених судом з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Твердження апелянта про те, що під час розгляду даної справи судом не з`ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також те, що висновки суду не відповідають обставинам події дорожньо-транспортної пригоди і не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу вчиненого правопорушення, повністю спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.
В апеляційній скарзі містяться також інші твердження захисника, які не потребують детального аналізу та не мають будь-якого вирішального значення в цій справі.
Суд звертає увагу, що за практикою Європейського суду з прав людини право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Апеляційний суд, під час перегляду справи, в повній мірі надав всім учасникам судового розгляду, з урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін, право та можливість надати пояснення, представити додаткові докази, спростувати доводи іншої сторони та довести переконливість своїх вимог.
В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізувавши своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм, та нести за їх порушення відповідальність.
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 245, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Мазуренка О.С. залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду Л.Я. Ткаченко