ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/598/23  Номер провадження 33/814/602/24	Головуючий у 1-й інстанції Високих М.С.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі адвоката Ольховського В.М.-
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 01 березня 2024 року,-
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 01 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становило 17000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнана винною у тому, що 08.03.2023 о 21 год 56 хв. по вул. Панянка, 40 у м. Полтаві, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР України.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 01.03.2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в моїх діях події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, з постановою не погоджується, вважає необґрунтованою та не законною, винесеною з процесуальними порушеннями та без системного аналізу чинного законодавства. 
На підтвердження своєї позиції посилається на те, що судом помилково не враховано, шо з переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справ, в ОСОБА_1 не вбачається ознак алкогольного сп`яніння.
Крім того, посилається на те, що судом першої інстанції помилково не враховано, що із відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що поліцейським було оголошено результати огляду на стан сп`яніння приладом Драгер 08.03.2023 о 22.17 з показниками 0.2 проміле алкоголю, що є допустимим згідно норм міжнародного законодавства та є природною нормою алкоголю в повітрі, що видихається. Одна к працівниками поліції роздруківку з приладу Драгер не вручали та до матеріалів справи не долучали.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 08.03.2023 о 21 год 56 хв. по вул. Панянка, 40 у м. Полтаві, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР України.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що дане правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 433331; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КП «Полтавський обласний цент терапії залежностей ПОР» від 08.03.2023, згідно з яким у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці та від огляду водійка відмовилась; записом відеофіксації порушення; копією постанови серії БАД № 356096 від 08.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126 КУпАП, показаннями свідків в ході судового розгляду.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою  Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконала вимоги п.2.5 ПДР України.
В доводах апеляційної скарги, зазначається, що працівниками поліції було допущено порушення процедуру огляду особи на стан сп`яніння, тому такий огляд вважається недійсним, суд відхиляє даний довід, виходячи з наступного.
Із відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб «Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_2 керувала ОСОБА_1 08.03.2023 керувала транспортним засобом по вул. Панянка, 40 у м. Полтаві, у зв`язку із виявленими порушеннями Правил дорожнього руху, транспортний засіб був зупинений поліцейськими (хронологічний відрізок 21:56:35) та в ході спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці. В ході спілкування з працівниками поліції водійка ОСОБА_1 зазначає, що трішки випила, погодилась пройти огляд на стан сп`яніння (хронологічний відрізок справи 22:08:05- далі триває), в подальшому ОСОБА_1 ухилялась від проходження огляд за допомогою DRAGER ALCOTEST, в подальшому працівниками поліції було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що остання відмовилась в присутності свідків(22:15:30), права працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 ..
Інші доводи апелянта не спростовують встановлених в ході розгляду справи судом першої інстанції та апеляційного перегляду фактів, зокрема, факту керування ОСОБА_1 вказаним вище транспортним засобом та факту її відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому суд їх не бере до уваги.
Крім того матеріали справи мають інші докази, які підтверджують винну ОСОБА_1 , а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 433331; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в яких підтверджується, що ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, після невдалих спроб пройти огляд, відмовилась від проходження огляду на місці та закладі охорони здоров`я; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КП «Полтавський обласний цент терапії залежностей ПОР» від 08.03.2023, згідно з яким у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці та від огляду водійка відмовилась; копією постанови серії БАД № 356096 від 08.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
З огляду  на встановлені  обставини справи, надані  на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції  вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність  належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності,  апеляційний суд  вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 01 березня 2024 року – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                 Г.Л. Карпушин