ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 червня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/1120/24	
Головуючий в 1 інстанції: Ярощук В.Г.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,
при секретарі - Альонішко С.І.,
за участю прокурора Любашівської окружної прокуратури Одеської області – Страхової А.М.

          розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Миколаївської обласної прокуратури на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у справі за позовною заявою керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області  до Арбузинської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, Миколаївська обласна військова адміністрація; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Відділ освіти, культури, молоді та спорту Арбузинської селищної ради Миколаївської області, Новокрасненський ліцей Арбузинської селищної ради Миколаївської області про зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИЛА:
В лютому 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив зобов`язати Арбузинську селищну раду вжити заходів щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту з обліковим номером 52014, розташованої по вул. Величка, 23а, с. Новокрасне Первомайського району Миколаївської області шляхом отримання від ГУ ДСНС України у Миколаївській області Акту оцінки стану готовності протирадіаційного укриття для подальшої експлуатації за призначенням.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після початку 24.02.2022 р. повномасштабної російської військової агресії проти України та введення на всій території України воєнного стану виникли обґрунтовані та реальні підстави для використання захисної споруди цивільного захисту – протирадіаційне укриття № 52014, що розташоване вул. Величка, 23а, с. Новокрасне Первомайського району Миколаївської області (далі – укриття № 52014), безпосередньо за призначенням. Проте, всупереч законодавству у сфері використання та забезпечення функціонування об`єктів цивільного захисту відповідач й дотепер не виконує свого прямого та безпосереднього обов`язку щодо утримання укриття № 52014, яке перебуває в комунальній власності Арбузинської селищної територіальної громади, у належному та придатному для використання за призначенням стані.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Миколаївська обласна прокуратура надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов.
Доводами апеляційної скарги зазначено, що суд не взяв до уваги долучені до позовної заяви письмові докази прокурора та дійшов необґрунтованого висновку про відсутність доказів перебування укриття у комунальній власності. Вказує, що згідно матеріалів, долучених прокурором до позову, захисна споруда цивільного захисту - протирадіаційне укриття № 52014 загальною площею 175,1 кв.м, об`ємом 52,5 куб.м введена в експлуатацію у 1986 році та облаштована на цокольному поверсі приміщення Новокрасненського ліцею Арбузинської селищної ради (до 28.06.2022 Комунальний заклад «Новокрасненська ЗОШ І-ІІІ ступенів»). Майно навчального закладу, у тому числі спірна захисна споруда, має титул комунальної власності в силу зазначеної норми Закону і додаткових рішень щодо його передачі до комунальної власності не потребує, що залишено поза увагою судом першої інстанції. Відповідно до інформації Арбузинського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 28.03.2024 № 34 будівлі Новокрасненської ЗОШ (Новокрасненського ліцею), у тому числі і цокольний поверх (де облаштовано протирадіаційне укриття № 52014), становлять єдиний майновий комплекс будівель та споруд.  Апелянт зазначає, що нездійснення органом місцевого самоврядування державної реєстрації права власності на окремий об`єкт нерухомого майна - протирадіаційне укриття не свідчить про відсутність права комунальної власності на спірний об`єкт, що не заперечувалось відповідачем та третіми особами, однак проігноровано судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення. У ході оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття № 52014 комісією встановлено, що протирадіаційне укриття № 52014 знаходиться у комунальній власності та власником його є Арбузинська селищна рада та відображено цей факт у зазначеному акті. У подальшому Арбузинська селищна рада вказаний акт стану готовності захисної споруди цивільного захисту № 52014 не оскаржувала та право власності на це протирадіаційне укриття не заперечувала.
В поясненнях Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області зазначають, що після початку 24.02.2022 повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України та введення на всій території України воєнного стану виникли обґрунтовані та реальні підстави для використання захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття 52014. Однак, через недотримання та порушення відповідачем, як власником, вимог чинного законодавства у сфері використання та забезпечення функціонування об`єктів цивільного захисту, укриття № 52014 не придатне для використання за призначенням. Стан не придатності укриття № 52014 до використання за призначенням підтверджено матеріалами перевірки ГУ ДСНС. Таким чином, на думку Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, укриття № 52014, яке належить відповідачу, є не придатним до використання за призначенням як протирадіаційне укриття, і такий стан цього укриття створює реальну загрозу для життя і здоров`я людей в умовах військової агресії РФ проти України. З огляду на зазначене, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області просить прийняти до розгляду пояснення ГУ ДСНС та залучити до матеріалів справи № 400/1120/24; судове засідання, призначене на 10:00 05.06.2024 р. провести без участі представників ГУ ДСНС, розглянути справу за наявними у справі матеріалами; скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області та зобов`язати Арбузинську селищну раду вжити заходів до приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту з обліковим номером 52014.
06 травня 2024 року до суду від начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представників, в якому він зазначає, що слухання апеляційної скарги призначено на 05 червня 2024 року о 10:00 год. та просить здійснити розгляд апеляційної скарги без участі представників ГУ ДСНС.  
31 травня 2024 року до суду від представника Миколаївської обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до облікової картки протирадіаційного укриття № 52014 від 06.10.2017 та паспорта протирадіаційного укриття № 52014 за адресою: вул. Величка, 23-а, с. Новокрасне, Арбузинський район, укриття вбудоване в будівлю, має загальну площу 175,1 м2, побудоване у 1986 році та належить відділу освіту Арбузинської районної державної адміністрації.
Рішенням виконавчого комітету Новокрасненської сільської ради від 22.09.2014 «Про взяття на облік та реєстрацію об`єкта нерухомого майна – підвального приміщення Новокрасненської ЗОШ І-ІІІ ст.» вирішено взяти на облік підвальне приміщення Новокрасненської ЗОШ І-ІІІ ступенів, в якому розташоване ПРУ, що знаходиться по вулиці Величка, 23 в селі Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області та присвоїти номерний знак – 23-А. Крім цього, вказано реєстраційній службі Арбузинського РУЮ зареєструвати право власності на об`єкт нерухомого майна згідно цього рішення.
Відповідно до додатка до рішення Арбузинської селищної ради від 26.07.2018 № 3 «Про взяття на баланс цілісних майнових комплексів закладів освіти та окремо індивідуально визначеного майна із спільної власності територіальних громад сіл, селищ Арбузинського району до комунальної власності Арбузинської ОТГ, в особі Арбузинської селищної ради» передано у комунальну власність Арбузинській селищній раді будівлю Новокрасненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Арбузинської районної ради Миколаївської області за адресою: 55323, с. Новокрасне, Арбузинський район, Миколаївська область, вул. Величка, 23.
Згідно опису об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 1482614248203, що знаходиться за адресою: вул. Величка, 23, с. Новокрасне, Арбузинський район, Миколаївська область, у його складі відсутнє протирадіаційне укриття площею 175,1 м2, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.03.2024 № 371624395.
Також за Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.03.2024 № 371705210 у вказаних реєстрах відсутні дані про об`єкт нерухомого майна за адресою: вул. Величка, 23а, с. Новокрасне, Первомайський район, Миколаївська область.
Згідно з актів оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту сховища № 52014 від 17.06.2021, від 12.05.2023 від 22.11.2023 та від 14.02.2024 стан готовності сховища № 52014 оцінено як «обмежено готове до використання за призначенням».
Листом від 21.08.2023 № 26/820 Первомайське районне управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області надіслало позивачу інформацію про ступінь готовності захисних споруд цивільного захисту Арбузинської та Благодатненської територіальних громад Первомайського район, у тому числі, про укриття № 52014.
Вважаючи, що відповідач не виконує свого прямого та безпосереднього обов`язку щодо утримання укриття № 52014 в належному стані, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів факт перебування укриття № 52014 в комунальній власності Арбузинської селищної територіальної громади та на балансі Новокрасненського ліцею Арбузинської селищної ради Миколаївської області, а отже наявності у відповідача обов`язку забезпечити утримання укриття № 52014 у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до Вимоги № 579.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
У відповідності до ч.2  ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно з частиною сьомою статті 319 Цивільного кодексу України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 4 Кодексу цивільного захисту України (далі – КЦЗ України) цивільний захист – комплекс заходів, які реалізуються на території України в мирний час та в особливий період і спрямовані на захист населення, територій, навколишнього природного середовища, майна, матеріальних і культурних цінностей від надзвичайних ситуацій та інших небезпечних подій, запобігання виникненню таких ситуацій та подій, ліквідацію їх наслідків, надання допомоги постраждалим, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки.
Пунктом 1 частини першої статті 32 КЦЗ України встановлено, що до захисних споруд цивільного захисту належать сховище – герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів.
Утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів (частина восьма статті 32 КЦЗ України).
Згідно з абзацом першим пункту 9 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138 (далі – Порядок № 138), утримання фонду захисних споруд у готовність до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.
Балансоутримувач захисної споруди – власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі (абзац другий пункту 3 Порядку № 138).
Відповідно до абзацу першого пункту 10 Порядку № 138 балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.
Згідно з пунктом 11 Порядку № 138 Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.
Відповідно до пункту 3 розділу І Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 № 579, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.07.2018 за № 879/32331 (далі – Вимоги № 579), фонд захисних споруд складається із захисних споруд (сховищ та протирадіаційних укриттів), зокрема швидкоспоруджуваних, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів (далі – споруди фонду захисних споруд) і є основним засобом колективного захисту населення.
Пунктами 1 і 2 розділу ІІ Вимог № 579 встановлено, що споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни. Під час експлуатації захисних споруд не допускається виконання заходів, що знижують їх захисні властивості, надійність та безпеку.
Відповідно до абзаців першого і другого пункту 7 розділу ІІ Вимог № 579 споруди фонду захисних споруд, їх комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєзабезпечення (далі – обладнання споруд фонду захисних споруд) мають утримуватися в належному технічному стані. Утримання та експлуатація обладнання споруд фонду захисних споруд здійснюються згідно з вимогами і рекомендаціями, визначеними технічною документацією на них, а також відповідними нормами і правилами.
Отже, власник сховища або юридична особа, яка утримує його на балансі, зобов`язаний забезпечити утримання захисної споруди у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до Вимоги № 579.
Судами встановлено, що в обліковій картці протирадіаційного укриття № 52014, заповненій 06.10.2017, та паспорті протирадіаційного укриття № 52014, заповненому 18.10.2014, зазначено, що укриття № 52014 є вбудованим у будівлю, має загальну площу 175,1 м2, побудоване у 1986 році, належить відділу освіту Арбузинської районної державної адміністрації та знаходиться за адресою: вул. Величка, 23-а, с. Новокрасне, Арбузинський район.
Відповідно до пункту 1 рішення виконавчого комітету Новокрасненської сільської ради від 22.09.2014 «Про взяття на облік та реєстрацію об`єкта нерухомого майна – підвального приміщення Новокрасненської ЗОШ І-ІІІ ст.» вирішено взяти на облік підвальне приміщення Новокрасненської ЗОШ І-ІІІ ступенів, в якому розташоване ПРУ, що знаходиться по вулиці Величка, 23 в селі Новокрасне Арбузиського району Миколаївської області та присвоїти номерний знак – 23-А.
У листі Арбузинського комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації від 28.03.2024 № 34 вказано, що укриття № 52014 має окрему інвентаризаційну справу № 3117. Воно розташоване у частині підвалу Новокрасненської ЗОШ, укриття і будівля школи становлять єдиний комплекс будівель та споруд. Будівля Новокрасненської ЗОШ розташована за окремою адресою по вул. Величка, 23, с. Новокрасне, Первомайського (колишній Арбузинський) район Миколаївської області та має окрему інвентаризаційну справу № 3266. Арбузинське КП БТІ право власності на дане укриття не виготовляло.
Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що хоча укриття № 52014 є вбудованим у приміщення Новокрасненської ЗОШ, однак воно і будівля школи є окремими об`єктами нерухомості, які мають окремі інвентаризаційні справи та різні адреси.
Вказане також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.03.2024 № 371624395, згідно з опису якої в складі об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 1482614248203, що знаходиться за адресою: вул. Величка, 23, с.   Новокрасне, Арбузинський район, Миколаївська область (будівля Новокрасненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів) відсутнє протирадіаційне укриття площею 175,1 м2.
Поряд з цим, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.03.2024 № 371705210 у вказаних реєстрах відсутні дані про об`єкт нерухомого майна за адресою: вул. Величка, 23а, с. Новокрасне, Первомайський район, Миколаївська область.
У матеріалах відсутні належні, достовірні та достатні докази того, що об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: вул. Величка, 23а, с. Новокрасне, Первомайський район, Миколаївська область, перебуває в комунальній власності Арбузинської селищної територіальної громади.
В суді першої інстанції відповідач і треті особи, які не заявляють самостійний вимог, на стороні відповідача, повідомили про відсутність у них будь-яких документів, які засвідчували б обставину передачі укриття № 52014 в комунальну власність Арбузинської селищної територіальної громади (протокол судового засідання від 02.04.2024 № 2682314).
Подані позивачем у підтвердження факту перебування укриття № 52014 у комунальній власності Арбузинської селищної територіальної громади рішення Арбузинської селищної ради від 26.07.2018 № 3, від 21.01.2021 № 7 та від 28.06.2022 № 2 стосуються будівлі Новокрасненської загальноосвітньої школи, що розташована за адресою: вул. Величка, 23, с.   Новокрасне, Первомайський (Арбузинський) район, Миколаївська область, а не укриття, які, як вище встановили суди, є різними об`єктами нерухомості.
У зв`язку з чим такі докази є неналежними.
Враховуючи частину першу статті 77 КАС України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не довів факт перебування укриття № 52014 в комунальній власності Арбузинської селищної територіальної громади та на балансі Новокрасненського ліцею Арбузинської селищної ради Миколаївської області, а отже наявності у відповідача обов`язку забезпечити утримання укриття № 52014 у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до Вимоги № 579.
Крім того, колегія суддів зазначає, що укриття № 52014 було збудовано у 1986 році.
Відповідно до статті 90 Цивільного кодексу Української РСР (у редакції, чинній з 27.12.1985 до 05.01.1994) земля, її надра, води і лиси є у виключній власності держави і надаються тільки в користування. Державі належать основні засоби виробництва в промисловості, будівництві і сільському господарстві, засоби транспорту і зв`язку, банки, майно організованих державою торговельних, комунальних та інших підприємств, основний міський житловий фонд, а також інше майно, необхідне для здійснення завдань держави.
Таким чином, на рік введення укриття № 52014 в експлуатацію воно могло перебувати лише у державній власності.
Згідно з Обліковою карткою протирадіаційного укриття № 52014, заповненій 06.10.2017, та Паспортом протирадіаційного укриття № 52014, заповненому 18.10.2014, укриття № 52014 належить відділу освіту Арбузинської районної державної адміністрації, тобто структурному підрозділу місцевого органу державної влади.
Однак, позивач не надав суду жодних доказів, зокрема та не виключно рішень відповідних органів державної влади, про передачу укриття № 52014 з державної власності у комунальну власність, а також з балансу відділу освіту Арбузинської районної державної адміністрації на баланс бюджетних установ Арбузинської селищної ради.
Відтак, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Крім того, колегія суддів зазначає, що системне тлумачення вказаних приписів дозволяє дійти висновку, що  стаття 53 КАС України  вимагає вказувати в адміністративному позові, скарзі чи іншому процесуальному документі докази на підтвердження підстав заявлених позовних вимог із зазначенням, у чому саме полягає порушення інтересів держави, та обставини, що зумовили необхідність їх захисту прокурором.
Зі змісту частини третьої  статті 23 Закону №1697-VII  випливає, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.
Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог  закону  не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, та які є підставами для звернення прокурора до суду.
Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 25 квітня 2018 року у справі №806/1000/17, від 19 липня 2018 року у справі №822/1169/17, від 13 травня 2021 року у справі №806/1001/17 та Великою Палатою Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №826/13768/16, від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18.    
За перевіркою матеріалів, керівник Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області право на звернення до суду з цим позовом обґрунтовує відсутністю у державного органу ГУ ДСНС України у Миколаївській області права на звернення до суду з цим позовом.
  Таким чином, враховуючи те, що  Кодекс цивільного захисту  населення України не передбачає повноважень ГУ ДСНС України у Миколаївській області на звернення до суду із пред`явленими позовними вимогами у якості позивача, то, відповідно, у керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області також не має права на звернення до суду з такими вимогами.
Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2023 року у справі №160/9125/22.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Миколаївської обласної прокуратури – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року – залишити без змін.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 17.06.2024 року.

Головуюча суддя:                                                                                        О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                           А.В. Бойко 

          Суддя:                                                                                                           А.Г. Федусик