УХВАЛА

27 травня 2024 року  
м. Київ
справа №380/6011/23
адміністративне провадження №К/990/15920/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Білоус О. В.
перевіривши касаційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024 року у справі №380/6011/23 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними і скасування карток відмови та рішень про коригування митної вартості товарів,
УСТАНОВИВ:
Позивач   звернувся в суд з позовом до Львівської митниці, в якому просив             визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці  №UА209160/2022/000182; визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UА209000/2022/000087/2 від 30.09.2022 року; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці  №UА209160/2022/000193; визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UА209000/2022/000094/2 від 10.10.2022 року; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці  № UА 209160/2022/000203; визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці  про коригування митної вартості товарів № UА 209000/2022/700098/2 від 31.10.2022 року; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці № UА 209160/2022/000206; визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці  про коригування митної вартості товарів № UА 209000/2022/000116/2 від 02.11.2022 року; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці  №UА209160/2022/000209; визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці  про коригування митної вартості товарів № UА 209000/2022/000124/1 від 08.11.2022 року; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці  № UА 209160/2022/000210; визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці  про коригування митної вартості товарів №UА209000/2022/000125/1 від 08.11.2022 року.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024 року, позов задоволено.
Не погодившись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
З огляду на зміст касаційної скарги, підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено неправильне застосування судами норм матеріального права у випадку, передбаченому п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Такі доводи підлягають перевірці під час касаційного перегляду судових рішень у цій справі.
Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2024 року касаційну скаргу   залишено без руху для надання документу про сплату судового збору.
На виконання вимог вказаної ухвали, скаржник усунув встановлені судом недоліки. 
Також, скаржник до матеріалів касаційної скарги подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024 року.
На обґрунтування доводів пропуску строку на касаційне оскарження скаржник зазначив, що вже звертався з касаційною скаргою, проте ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2024 року її було повернуто.
Як слідує з матеріалів касаційної скарги, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 14 березня 2024 року, вперше касаційну скаргу подано до касаційного суду 08 квітня 2024 року, проте ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2024 року касаційну скаргу повернуто скаржнику на підставі ч. 4 ст. 328 КАС України,  а повторно касаційна скарга надійшла 24 квітня 2024 року.
Згідно ч. 1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно ч. 3 ст. 329 КАС України встановлено, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 5 ст. 333 цього Кодексу.
Отже, касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження. У касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження, проаналізувавши доводи якої та матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску цього строку.
Судом установлено, що касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам, встановленим ст. 330 КАС України.
До касаційної скарги додані її копії відповідно до кількості учасників справи та документ про сплату судового збору.
Отже, підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, відмови у відкритті касаційного провадження або інших умов, що унеможливлюють відкриття касаційного провадження, не виявлено.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відкриття касаційного провадження.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 329, 330, 334, 335, 338, 375 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження - задовольнити.
Поновити строк на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024 року у справі №380/6011/23.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024 року у справі №380/6011/23.
Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи № 380/6011/23.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін

                                                                                                              О. В. Білоус