Справа № 161/19789/23 	Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В. 	
Провадження № 22-ц/802/586/24  	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
22 травня 2024 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,
з участю:
секретаря судового засідання – Савчук О. В.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
представника відповідача – ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ол-Транс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ол-Транс» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2024 року,

                                       В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.
В ході розгляду справи судом першої інстанції представником позивача заявлено клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження у справі з метою призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2024 року клопотання задоволено.
Поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи та перехід до стадії підготовчого провадження.
Призначено у даній справі судову атотоварознавчу експертизу, на вирішення експерта поставлено наступні питання:
- Яка ринкова вартість транспортного засобу марки «Audi R8», д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 22 лютого 2022 року (дата вчинення дорожньо-транспортної пригоди)?
- Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу внаслідок пошкодження транспортного засобу марки «Audi R8», д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 22 лютого 2022 року (дата вчинення дорожньо-транспортної пригоди)?
- Який розмір матеріального збитку (шкоди) транспортного засобу марки «Audi R8», д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 22 лютого 2022 року (дата вчинення дорожньо-транспортної пригоди)?
Проведення експертизи доручено експертам Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Червоного Хреста, 16, м. Луцьк).
Витрати, пов`язані із проведенням експертизи, покладено на позивача ОСОБА_1 . 
Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.
Зобов`язано ОСОБА_1 надати доступ експертам для дослідження транспортного засобу марки «Audi R8», д.н.з. НОМЕР_1 .
В розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи № 161/19789/23 (провадження № 2/161/858/24) 
Ухвала суду мотивована тим, що суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника позивача про повернення в підготовче провадження з урахуванням того, що для повного та всебічного розгляду справи представник позивача просив суд призначити у справі судову автотоварознавчу експертизу.
Не погоджуючись із даною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ол-Транс» подало апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, а висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, є помилковими та передчасними.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що Луцький міськрайонний суд Волинської області порушив вимоги ч. 1 ст. 127 ЦПК України, поновивши позивачу строк на звернення до суду з клопотанням про призначення експертизи, оскільки поважних причин його пропуску ні позивачем у клопотанні, ні судом в ухвалі наведено не було, так як ТОВ «Ол-Транс» було викладено усі свої заперечення щодо висновку експерта у заявах по суті справи, зміст яких був відомий позивачу задовго до закриття підготовчого провадження, проти якого він не заперечував. При цьому, сам позивач подав суду висновок експерта ОСОБА_4 , а тому йому не могло не бути відомо про його зміст та можливі недоліки. Відтак, вважає, що суд, поновлюючи позивачу строк на звернення до суду з клопотанням про призначення експертизи за відсутності будь-яких поважних причин та перехід зі стадії розгляду справи по суті до підготовчого провадження діяв не відповідно до вимог процесуального законодавства, порушивши принципи верховенства права, змагальності та рівності сторін перед законом і судом. ТОВ «Ол-Транс» вважає, що у справі, яка розглядається, судом не було встановлено будь-яких вагомих обставин, які би вимагали повернення на стадію підготовчого провадження. 
Апелянт просив скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечили апеляційну скаргу та просили залишити її без задоволення.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ол-Транс» Кітовський В. Л., який брав участь в судовому засідання через систему відеоконференцзв`язку, просив апеляційну скаргу задовольнити з доводів, наведених у ній.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, що 13 листопада 2023 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ПАТ«Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ТОВ «Ол-Транс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін.
Ухвалою цього ж суду від 05 лютого 2024 року за клопотанням відповідача ТОВ «Ол-Транс» здійснено перехід з розгляду в спрощеному провадженні до розгляду справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання та призначено підготовче засідання на 20 лютого 2024 року о 09 год. 40 хв. 
20 лютого 2024 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання.
10 квітня 2024 року представником позивача заявлено клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження у справі з метою призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи.
Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року клопотання задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з клопотання про призначення судової атотоварознавчої експертизи та перехід до стадії підготовчого провадження у даній справі 
Призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу.
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (провадження № 14-703цс19), застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками.
За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі ??"Дія 97" проти України?? від 21 жовтня 2010 року).
У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті (частина перша статті 189 ЦПК України).
Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання (частина друга статті 189 ЦПК України).
Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду (частина третя статті 189 ЦПК України).
Згідно з вимогами статті 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.
Підготовче засідання полягає у вчиненні судом та учасниками судового процесу відповідних процесуальних дій, направлених на забезпечення ефективного розгляду справи, проводиться судом із повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.
Згідно зі статтею 209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.
До суду було подане клопотання про поновлення строку на подання клопотання про призначення експертизи з метою більш ефективного та законного вирішення справи. Клопотання про поновлення строку для подання заяви про призначення експертизи мотивована тим, що у зв`язку з надісланням відповідачем ТОВ «Ол-Транс» під час розгляду справи відзиву на позовну заяву, та запереченнях на відповідь на відзив, у яких не погоджується з висновком автотоварознавчої експертизи судового експерта ОСОБА_4 про визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Audi R8», д.н.з. НОМЕР_1 , та суми матеріального збитку за даним автомобілем.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків. Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках. 
Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства. Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків. Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків. (див. висновки у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року у справі № 175/957/19 (провадження № 61-12294св20)).
Виходячи з достатньої обґрунтованості клопотання позивача про необхідність поновлення процесуального строку на подання клопотання, повернення до підготовчого засідання та призначення у справі повторної експертизи, з урахуванням вимог справедливості, добросовісності й розумності, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність підстав для задоволення даного клопотання та поновлення строку для його подання, для прийняття очевидно справедливого та обгрунтованого рішення у справі.
Разом з тим, суд враховує, що у пункті 30 постанови Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 902/271/18 сформульовано такий правовий висновок: «Верховний Суд звертається до власної практики, зокрема, постанови від 02.10.2019 у справі № 916/2421/18, в якій Верховний Суд погодився з судами першої та апеляційної інстанцій у питанні можливості повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття у випадку, якщо судом встановлено замовчування відповідачем важливого питання, яке мало б бути вирішено саме на стадії підготовчого провадження. На думку Верховного Суду, стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя».
Зі змісту апеляційної скарги та оскаржуваної ухвали суду вбачається, що апеляційна скарга є необґрунтованою, застосовування судом норм матеріального та процесуального права є правильним, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності ухвали суду і зводяться до переоцінки доказів, яким судом надана належна правова оцінка.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
       П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ол-Транс» залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2024 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий – суддя 

Судді